Справа № 344/7992/25
Провадження № 3/344/2989/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Андрусів Л.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

29 квітня 2025 року о 21 год. 18 хв. по вул. Максимовича, 15 в м. Івано-Франківськ, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом не маючи права керування транспортними засобами, а саме не маючи посвідчення водія відповідної категорії. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1.а ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , якому роз`яснено вимоги ст. 268 КУпАП, вказав, що своєї вини в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні не визнає. Пояснив, що йому не вручали та не повідомляли про складання постанови за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Просив, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Захисник ОСОБА_1 Кметик В.С., пояснив, що під час складання матеріалів поліцейським було зазначено недостовірну інформацію щодо місця проживання його підзахисного. Також, просив суд, врахувати те, що у протоколі не зазначено, що його підзахисний ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення рішенням суду, яке набрало законної сили. Відповідно до цього, він вважає, що у справі відсутні докази щодо повторності вчинення правопорушення. Просить, справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 276. КУпАП, вбачається, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно з ч. 2 ст. 276 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Згідно з ч. 2 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Згідно з п. 2.1.а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначений вище протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою, із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою.

Так, в протоколі, відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (далі - Інструкція), в графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» викладена суть адміністративного правопорушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеному у ч. 5 ст. 126 КУпАП, за якою складено протокол.

Матеріали провадження також не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.

Дослідивши матеріали справи, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні, передбаченому ч. 5 ст. 126 КУпАП, повністю доведена:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 315553 від 29 квітня 2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом не маючи права керування транспортними засобами, а саме не маючи посвідчення водія відповідної категорії. Правопорушення вчинено повторно протягом року;

- рапортом поліцейського, відповідно до якого, було зупинено транспортний засіб марки «Fiat Scudo» номерний знак НОМЕР_2 у якого в темну пору доби не горіла ліва фара у режимі ближнього світла та не освітлювався номерний знак під керуванням водія ОСОБА_1 , також, було встановлено, що водій притягувався до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. На водія було складено протокол за ч. 5 ст. 126 КУпАП, та постанову за ч. 1 ст. 121 КУпАП та ч. 1 ст.121 КУпАП;

- довідкою про те, що на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 19.03.2025 було складено постанову ЕНА № 4306211 про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень;

- довідкою, про те, що станом на 29.04.2025 року, згідно з облікованими даними підсистеми «Адміністративна практика» інформаційного порталу Національної поліції України громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія направо керування транспортним засобом не видавалося;

- відеозаписом, згідно з якого транспортний засіб білого кольору марки «Fiat» здійснював рух в темну пору доби, в транспортного засобу не горіла ліва ближня фара (clip 1 запис 21:18:47-21:18:49), а також, не освітлювався номерний знак (clip 2 запис 21:18:50). У подальшому було зупинено транспортний засіб (clip 2 запис 21:19:27), з автомобіля вийшов водій (clip 2 запис 21:19:30), надалі до нього підходять працівники патрульної поліції. Водієві було повідомлено про причину зупинки (clip 0 запис 21:21:17), після чого водій повідомив, що в нього відсутнє посвідчення водія (clip 0 запис 21:21:53), особу встановлено за допомогою порталу «Дія». За допомогою службового планшету та бази ІПНП було встановлено, що водія ОСОБА_1 було притягнено до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП (clip 0 запис 21:27:07). Також, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 вказав адресу свого проживання вул. Івана Павла ІІ, буд. 16 (clip 0 запис 21:29:06), уточнює адресу проживання АДРЕСА_1 (clip 0 запис 21:33:24-21:34:28). Водієві було повідомлено, що на нього буде складено протокол за ч. 5 ст. 126 КУпАП, після чого водієві було роз`яснено права та складено відповідний протокол за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Також, водій отримав копію протоколу.

Відповідно до ст. 221 КУпАП, судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою - четвертою та сьомою статті 41, статтями 41-1 - 41-3, 42-1, 42-2, частинами третьою та четвертою статті 42-4, частиною першою статті 44, статтею 44-1, частиною першою статті 44-3, статтями 46-1, 46-2, 51, 51-2, 51-4, частинами другою, четвертою та п`ятою статті 85, статтями 85-1, 88 - 88-2, 89, 90, 91, 91-5, 91-6, 92-1, 96-2, 98,101-103, 103-3, частиною першою статті 106-1, статтями 106-2, 107-1, частиною другою статті 112,частинами четвертою, сьомою і дев`ятою статті 121, частиною третьою статті 121-3, частиною п`ятою статті 122, частиною першою статті 122-2, статтями 122-4, 122-5, частинами другою ітретьою статті 123, статтею 124, частинами третьою і п`ятою статті 126, частиною четвертою статті 127, статтею 127-1, частиною третьою статті 127-4, статтею 130, частинами другою ітретьою статті 133, статтями 135-1, 139, частиною четвертою статті 140, статтями 146, 149-1,частиною другою статті 154, статтею 155-1, частинами першою, третьою і четвертою статті 156, статтями 156-4, 160, 161-1, 162, 162-1, 162-3, 163-1 - 163-4, частиною другою статті 163-7, статтями 163-12, частинами другою і третьою статті 163-17, статтями 164, 164-3, 164-5-164-8, 164-10, 164-12, 164-13,частини третя - шоста статті 164-14, статті 164-15-164-19, 166-1 - 166-4, частинами першою, другою,дев`ятою та десятою статті 166-6, статтями 166-8 - 166-12, 166-14 - 166-18, 166-21, 166-23, 166-24, 166-25,166-27, 166-28, 171-2, 172-4 - 172-20, 173 - 173-2, 173-4-173-7, частинами другою і третьою статті 173-8, статтями 174, 177-2, частиною третьою статті 178, статтею 180-1, частинами першою, другою ітретьою статті 181, частиною другою статті 182, статтями 183-1 - 185-11, 185-13, 185-15, 186-1, 186-5 - 186-8, 187, 188, 188-1, 188-13 (крім справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з невиконанням законних вимог державного виконавця), 188-14, 188-17, 188-19, 188-22, 188-25, 188-27,188-28, 188-31, 188-32, 188-33, 188-34, 188-35, 188-38, 188-39, 188-40, 188-41, 188-45, 188-46, 188-47, 188-48, 188-49,188-50, 188-51, 188-54, 188-55, 188-57, частиною першою статті 189-1, статтями 189-3, 190, 191, 193, 195-1- 195-6, статтями 204, 204-1, 204-3, 206-1, 212-2, частинами першою - одинадцятою статті 212-3,статтями 212-4-212-24 цього Кодексу, а також справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років.

Згідно з ч. 3 ст. 258 КУпАП, вбачається, що протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 291 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Аналіз перелічених доказів та наведених норм права, підтверджують обставини повторного вчинення правопорушення передбаченого ст. 126 КУпАП, що підтверджує правильність кваліфікації його дій за ч. 5 цієї статті.

Докази зібрані в матеріалах справи оформлені працівниками поліції з дотриманням вимог КУпАП та Інструкції «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», а тому жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають.

Твердження захисника, про необхідність наявності рішення суду, яке набрало законної сили, в даному випадку, не знайшло свого підтвердження та спростовується вищенаведеним.

Отже, дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 5 ст. 126 КУпАП, як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, особою, яка не мала права керування транспортним засобом.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, суд враховує положення ст. 30 КУпАП, а також правовий висновок Верховного Суду від 04.09.2023 у справі № 702/301/20, відповідно до якого особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Суд наголошує на тому, що внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення водія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

Підхід щодо неможливості призначення покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання (аналогічна думка викладена в постанові Верховного Суду від 04.09.2023 справа № 702/301/20).

Отже, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого адміністративного правопорушення, суд вважає, що для попередження вчинення правопорушень в майбутньому на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

У той же час будь-яких даних про те, що ОСОБА_1 підлягає звільненню від судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», - матеріали справи не містять.

Керуючись ч. 5 ст. 126, ст.ст. 280, 283-285, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання постанови про накладення штрафу, зазначена постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Людмила АНДРУСІВ