Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/28/25 Головуючий у суді І-ї інстанції Бурко Р. В.
Категорія - 483 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Кабанова В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2025 року.Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Кабанова В.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.11.2024, якою

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Естонія, паспорт громадянина Республіки Естонія НОМЕР_1 , який виданий 17.01.2018 р., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно довідки Міністерства доходів та зборів від 02.07.2024 року надати реєстраційний номер облікової картки вказаної фізичної особи не має можливості з причини, оскільки фізична особа з такими реєстраційними даними у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків не зареєстрований,

В С Т А Н О В И Л А:

Кропивницькою митницею ДМС України складено протокол про порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України № 0061/90100/24, а саме за вчинення переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості. З проколу вбачається, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), вчинив порушення митних правил, передбачених ч.1 ст. 483 МК України, тобто перемістив через митний кордон України з приховуванням від митного контролю транспортний засіб з іноземною реєстрацією марки «Opel Frontera», VIN: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , шляхом надання до митного органу, як підставу для переміщення товарів підроблених документів (лист військової частини НОМЕР_4 (код ЄРПОУ НОМЕР_5 )) та таких, що містять неправдиві відомості щодо отримувача.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.11.2024 ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товарів, що складає 121350, 00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.11.2024.

Так, при ввезенні транспортного засобу в 2022 році через митний кордон на територію України, працівниками Львівської митної служби при оформленні документів було зазначеного адресу місця перебування: АДРЕСА_1 . Однак, з 2023 року за даною адресою ОСОБА_3 не проживав, оскільки будинок знаходився в аварійному стані, перебував за місцем проживання моєї матері, після чого, виїхав з країни і на даний час перебуваю в іншій державі.

В судовому засіданні 07.11.2024 не був присутнім, оскільки апелянту не було відомо про розгляд справи та про складання адміністративного протоколу.

Відсутність апелянта в судовому засіданні позбавило його можливості подати докази, які можуть вплинути на рішення суду, а саме те, що не було відомо, що звернення в/ч НОМЕР_4 про надання гуманітарної допомоги є підробленим документом.

Щодо подій, зазначених в протоколі хочу пояснює наступне.

Після того, як в Україні відбулося повномасштабне вторгнення країни агресора, до ОСОБА_3 звернувся військовослужбовець ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з проханням про надання гуманітарної допомоги у вигляді транспортного засобу та на підтвердження своїх слів ним було надано звернення в/ч НОМЕР_4 у якій він проходив службу.

В свою чергу, розуміючи, можливість надати військовослужбовцям України гуманітарну допомогу та певним чином прийняти участь у захисті даної країни, ОСОБА_3 за свої кошти придбав автомобіль марки «Opel Frontera», VIN: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 . Після чого, розпочав відповідні дії для ввезення даного автомобіля в Україну.

При ввезені вищезазначеного транспортного засобу на територію У країни було надані Львівській митниці всі витребувані нею документи, які необхідні для перетину кордону транспортним засобом як виду гуманітарної допомоги, В тому числі, і надано звернення в/ч НОМЕР_4 , отримане від ОСОБА_5 , та в декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, зокрема в п.6, вказано, що отримувачем є військова частина НОМЕР_4 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Після того, як оформлення було завершено, транспортний засіб марки «Opel Frontera», VIN: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , здійснив перетин українського кордону та на території України його було передано ОСОБА_4 як представнику в/ч НОМЕР_4 . В свою чергу, ОСОБА_6 запевнив, що після того як автомобіль поставиться на баланс військової частини, він буде відправлений на фронт,

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційних вимог та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавшипредставника Сюр Н. в інтересах ОСОБА_1 , яка просила скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження стосовного ОСОБА_3 , представника митного органу Шамшур Л.О., яка просила залишити постанову суду першої інстанції без змін, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.458 Митного Кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Усі питання щодо пропуску через митний кордон України товарів регулюються Митним кодексом Украйни, затвердженим Законом України №4496-VІ від 13.03.2012, а також іншими нормативно - правовими актами з питань митної справи.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про гуманітарну допомогу», гуманітарна допомога - цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв`язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, виникненням надзвичайного стану, зокрема внаслідок стихійного лиха, аварій, епідемій і епізоотій, екологічних, техногенних та інших катастроф, які створюють загрозу для життя і здоров`я населення, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту.

Положеннями ст.3 ЗУ «Про гуманітарну допомогу» визначено, що підставою для здійснення гуманітарної допомоги в Україні є письмова згода отримувача гуманітарної допомоги на її одержання. Отримувач гуманітарної допомоги має такі самі права на її використання, що і набувач гуманітарної допомоги.

Відповідальність за ч.1 ст.483 Митного Кодексу України настає внаслідок переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції щодо підтвердження переміщення через митний кордон України з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача, яка підтверджена належними, допустимими та достовірними доказами.

Однак, перевіряючи письмові матеріали адміністративного провадження визначав, з якого часу необхідно рахувати факт виявлення правопорушення. Сторона захисту послалась на те, що строки звернення до суду з моменту виявлення правопорушення пропущені, а саме отримання інформації про можливе порушення. Представник митниці вважає часом виявлення день складання протоколом про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суд першої інстанціїпостановляючи оскаржуване рішення погодився із матеріалами адміністративного провадження, та думкою представника митниці, яка була висловлена і в суді апеляційної інстанції, що факт виявлення правопорушення необхідно рахувати з дати складання адміністративного правопорушення.

З таким твердження митного органу апеляційний суд не може погодитися з наступних обставин. Виявленням правопорушення так само як і в кримінальному провадження може бути будь-яке повідомлення: чи то очевидця, потерпілого, установи, або уповноваженою посадовою особою, тощо.

У відповідності до ст.251 КУпАП після виявлення адміністративного правопорушення уповноважений орган збирає докази та проводить перевірку. Необхідно зауважити на тому, що відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 КУпАП. Та за наслідками перевірки та зібраних доказів, уповноважена особа приймає рішення, передбачене ст.ст.247, 251 КУпАП. (або закриває провадження в справі, або складає протокол про адміністративне правопорушення.

Стадія розгляду справи про адміністративне правопорушеннярозпочинаєтьсяпісля складання адміністративного протоколу. Вирішуючи питання про встановлення дати виявлення правопорушення, то нею слід вважати день, коли уповноважений орган об`єктивно мав можливість поза усяким сумнівом виявити ознаки правопорушення. В той же час, обрахунок строків накладення адміністративного стягнення не може ставитися у залежність від внутрішньої організації роботи в органах митниці. Митниця як орган виконавчої влади зі значним штатом співробітників наділена відповідними можливостями щодо оперативного опрацювання відповідних документів.

Виходячи із вищевикладеного вважаю, що часом виявлення адміністративного правопорушення є саме дата, коли уповноважена особа, чи орган фактично отримали відомості про вчинення адміністративного правопорушення, або виявили його самостійно.

Досліджуючи матеріали адміністративної справи було встановлено, що на 09.10.2023 Кропивницькій митниці було відомо про факти передачі транспортних засобів військовій частині НОМЕР_4 . У відповідності до листа ІНФОРМАЦІЯ_3 від 04.12.2023 було отримано відповідь щодо транспортних засобів, які зазначені в додатку, які не перебувають на обліку в Уніфікованій електронно-обліковій системі зареєстрованих транспортних засобів ЗСУ спеціального призначення. На підставі цих відомостей Кропивницька митниця звернулась до Військової частини НОМЕР_4 з запитом щодо підтвердження факту отримання гуманітарної допомоги, а саме транспортного засобу. В додатку міститься інформація щодо автомобіля «Opel Frontera», VIN: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , який був завезений громадянином ОСОБА_1 . Зважаючи на зміст даного запиту суд вважає, що на 04.12.2023 митному органу було вже достеменно відомо, що відсутні відомості про місцезнаходження автомобіля «Opel Frontera», VIN: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , який був завезений громадянином ОСОБА_1 . Оскільки матеріали адміністративного провадження не містять інших відомостей щодо дня отримання інформації про можливе порушення митних правил, суд вважає, що саме 04.12.2023 (а.п.12-14) є часом виявлення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

За вимогами ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративних стягнень.

Митний орган звернувся до суду першої інстанції з протоколом про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_7 лише 27.06.2024 (а.п.56-62).

За таких обставин, виходячи з того, що порушення митних правил митним органом виявлено більше ніж за шість місяців до дня надходження до суду протоколу про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України, суд приходить до висновку про відсутність в силу ч.1 ст.467 МК України підстав для накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за порушення митних правил, оскільки таке стягнення може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення.

Враховуючи, що на момент надходження справи про адміністративне правопорушення до суду закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.1 ст.467 МК України, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є, поміж іншого, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Апеляційний суд під час розгляду справи враховує практику Європейського Суду з прав людини (п. 137 Рішення від 09.01.2013 у справі «Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від незаявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbingsand Others v. theUnited Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV).

Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень. Дата складання протоколу не може бути часом виявлення правопорушення, оскільки протокол про притягнення особи до адміністративної відповідальності є саме тим процесуальним документом який складається за наслідками збирання доказів в справі.

При цьому, ст.293 КУпАП передбачає, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).

За таких обставин, на переконання суду, при закритті провадження по справі у зв`язку зі спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності суд позбавлений можливості визнавати особу винуватою у вчинені правопорушення.

Керуючись ст.ст. 467, 527-529 Митного кодексу України п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.11.2024, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України - скасувати.

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 Митного кодексу України ОСОБА_1 , на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: ( підпис )

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду В.В. Кабанова