Справа № 212/6427/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, Козлов Д. О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , громадянки України, яка мешкає по АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

В С Т А Н О В И В:

Представниками поліції ОСОБА_1 обвинувачується в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, на підставі складеного протоколу від 22 травня 2025 року, в якому зазначено, що 22 травня 2025 року об 1-24 год. водій ОСОБА_1 по вул. Корнія Речмидила 23 у Покровському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області передала ОСОБА_2 керування своїм транспортним засобом ДЕО Ланос н. з. НОМЕР_2 , який керував таким транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується проведеним оглядом ОСОБА_2 на місці зупинки за допомогою газоаналізатору «Alcotest Drager 7510», який показав наявність алкоголю 1,50 проміле у повітрі, що видихав ОСОБА_2 , та було зафіксовано на відео реєстратор Хіаомі та нагрудні камери поліцейських № 475851, 475852, 475833, 475831, чим порушила вимоги п. 2.9 (Г) ПДР.

Особі, що притягується до адміністративної відповідальності, були роз`яснені вимоги ст. 268 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, однак ОСОБА_1 відмовилась від дачі пояснень.

Розгляд справи було призначено під час складання протоколу серії ЕПР1 № 337936 у приміщенні Покровського районного суду міста Кривого Рогу на 18 червня 2025 року об 10-00 год., про що ОСОБА_1 була повідомлена під розпис та відео фіксацію, долучену до справи та переглянуту судом, однак, незважаючи на виклик до суду, ОСОБА_1 у судове засідання на визначену дату не з`явилась, тобто правопорушник не з`явився за невідомих суду причин, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» (1989) відзначив, що сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». Таким чином ЄСПЛ наголошує у своїх рішеннях, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на викладене вмотивування, через ігнорування ОСОБА_1 виклику на розгляд справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про можливість за ст. 268 КУпАП розглянути справу за наявними у справі доказами у його відсутність.

Суд зазначає, що за п. 2.9 (Г) «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Згідно із п. 2 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вивчивши наявні матеріали справи, суд не може погодитись із доведеністю передачі водієм ОСОБА_1 водію ОСОБА_2 для керування ним 22 травня 2025 року транспортного засобу ДЕО Ланос н. з. НОМЕР_2 та факт керування останнім таким автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, виходячи з наступного вмотивування.

Так на підтвердження факту керування саме водієм ОСОБА_2 22 травня 2025 року транспортним засобом ДЕО Ланос н. з. НОМЕР_2 по вул. Корнія Речмидила 23 у Покровському районі міста Кривого Рогу в справі мається відео фіксація на оптичному диску з відео реєстратора автомобіля поліцейських, який був переглянутий судом.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Згідно із п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

На підставі п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вбачається, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно із п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Суд, натомість, вказує, що здолученого до протоколу про виявлене правопорушення рапорту поліцейського вбачається, що 22 травня 2025 року було зупинено транспортний засіб ДЕО Ланос н. з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , якому такий автомобіль у керування передала ОСОБА_1 та у якого було встановлено стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується проведеним на місці зупинки оглядом такого водія за допомогою газоаналізатора, яким виявлено вміст алкоголю в повітрі, що видихав ОСОБА_2 , 1,50 проміле, з чим останній погодився.

В той же час суд зазначає, що рапорт працівників поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення за відсутності належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення певною особою такого адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 20 травня 2020 року по справі № 524/5741/16-а.

Також суд зауважує, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи та відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи, тому з огляду на своє нейтральне становище свідок здатен об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

Отже, у даному випадку рапорт працівників поліції, який безпосередньо склав відносно ОСОБА_1 протокол за ст. 130 ч. 1 КУпАП від 22 травня 2025 року не може бути визнано допустимим доказом для підтвердження скоєння правопорушення особою за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 29 квітня 2020 року по справі № 161/5372/17.

У протоколі за ст. 130 ч. 1 КУпАП вказано, що ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного спяніння, відносно якого проводилось тестування на газоаналізаторі «Alcotest Drager 7510».

Однак до матеріалів справи не було долучено ані тестування відносно ОСОБА_2 22 травня 2025 року за допомогою газоаналізатора про наявність у повітрі, що видихав ОСОБА_2 ,вмісту алкоголю 1,50 проміле, ані згоди на такий результат останнього, ані акту огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 з використанням спеціальних технічних засобів.

Проведення такого огляду водія ОСОБА_2 на місці зупинки транспортного засобу також не підтверджується оглянутим судом відео з нагрудних камер поліцейських, долученого до справи.

Також матеріали справи не містять будь-яких доказів доказів того, що ОСОБА_1 передавала право керування належим їй автомобілем ДЕО Ланос н. з. НОМЕР_2 водію ОСОБА_2 22 травня 2025 року.

В цьому сенсі суд вказує, що відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП покладається на водія в разі, зокрема, передачі керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, суд вказує, що підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Однак на підставі переліченого вмотивування, суд відповідно до встановлених обставин справи дійшов висновку, що доказів як перебування ОСОБА_2 встані алкогольного сп`яніння, так само як й доказів передачі ОСОБА_1 керування ОСОБА_2 транспортним засобом ДЕО Ланос н. з. НОМЕР_2 матеріали справи не містять, внаслідок чого наведені обставини дають суду підстави вважати недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини, суд вважає, що суб`єктивне сприйняття обставин події поліцейськими щодо факту скоєння ОСОБА_1 правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки не було доведено об`єктивними доказами перед судом.

Отже, суд дійшов висновку, що з огляду на відсутність поза розумним сумнівом доказів порушення ОСОБА_1 положень п. 2.9 (Г) ПДР, то наявність у діях останньої складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виключається через не доведеність порушення нею вимог закону.

На підставі викладеного обґрунтування провадження у вказаній справі виключається згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за положеннями якого провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких підстав провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст. 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга в Дніпровський апеляційний суд через Покровський районний суд міста Кривого Рогу протягом 10 днів з моменту проголошення.

Суддя: Д. О. Козлов