Справа № 529/239/25
Провадження № 3/529/130/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року селище Диканька

Суддя Диканського районного суду Полтавської області Чуб К.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з СПД №2 ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

18.03.2025 близько 23 год. 54 хв. ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Шкільна, 42 в селищі Диканька Полтавського району Полтавської області, керував автомобілем марки ЗАЗ-110206, номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою газоаналізатора Drager 6810 на місці зупинки. Результат огляду показав позитивний результат і складає 1,75 проміле.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день та час розгляду справи неодноразово повідомлявся у встановленому законом порядку.

Також слід зазначити, що інформація про день, час та місце розгляду справи завчасно розміщується на офіційному сайті суду в розділі "Стан розгляду справ", інформація є відкритою та загальнодоступною.

Крім того, ОСОБА_1 повідомлявся про розгляд справи шляхом неодноразового розміщення оголошення на сайті Судової влади.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що незважаючи на всі, передбачені законом заходи, вжиті судом, для повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про час, день та місце судових засідань, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, в судове засідання не з`явився.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі, в якій вона є стороною, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, вважаю за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, вважаю за можливе справу розглядати без участі ОСОБА_1 , що не суперечить вимогам ст. 268 КУпАП.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до такого висновку.

Згідно п. 2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується наступною дослідженою судом сукупністю доказів: протоколом про адміністративне правопорушення від 19.03.2025 серії ЕПР1 № 275333; направленням на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; результатами спеціального технічного засобу Drager 6810 № ARCC-0231, згідно якого вміст алкоголю у видихуваному повітрі ОСОБА_1 становив 1,75 проміле; відеозаписами з відеореєстратора який знаходиться в патрульному автомобілі та бодікамер поліцейських.

Працівником поліції дотримані вимоги ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735.

Таким чином вина водія ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена належними доказами.

Відповідно до довідки від 19.03.2025, виданої СПД №2 ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, у ОСОБА_1 відсутнє посвідчення водія.

Санкція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 1.10 Розділу 1 Правил дорожнього руху водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, суди не вправі застосовувати стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами коли винна особа взагалі не має такого права.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують його відповідальність.

Враховуючи те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення повністю підтверджується доказами по справі в їх сукупності, вказане правопорушення являється грубим порушенням Правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, приходжу до висновку, що за вчинене ОСОБА_1 необхідно призначити адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000,00 грн в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, без позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки ОСОБА_1 не має такого права, що буде достатнім для попередження вчинення ним подібних правопорушень в подальшому.

Відповідно до Закону України Про судовий збір з ОСОБА_1 також підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 40-1, ч.1 ст.130, 280, 283 КУпАП, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі у сумі 34 000 (шістдесят вісім тисяч) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області.

Суддя К.В. Чуб