Справа № 196/458/25
№ провадження 3/196/219/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року с-ще Царичанка

Суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області Бабічева Л.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №4 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

28 квітня 2025 року о 00:21 год. в с.Могилів по вул. Панікахи,27, водій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ-21099, номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а ПДР України. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки у встановленому законом порядку під відеофіксацію за допомогою спеціального технічного приладу Alkotest Drager 6810, результат огляду позитивний 1,72 проміле. Від керування транспортного засобу відсторонений.

ОСОБА_2 на розгляд справи не з`явився, про дату та час розгляду справи в суді був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань щодо причин неявки на розгляд справи від ОСОБА_2 не надходило (а.с. 21-22).

Захисник адвокат Скопіч А.В. на розгляд справи не з`явився, подав до суду клопотання, у якому просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 події та складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що причини зупинки транспортного засобу безпідставні, працівниками поліції не доведено порушень ПДР України ОСОБА_2 . В адміністративному протоколі не вказано жодну ознаку алкогольного сп`яніння, що передбачено "Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за №1413/27858. Також поліцейським не роз`яснено його право на проведення медичного обстеження у найближчому медичному закладі та не зафіксована відмова від проходження огляду в лікарні. До огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не було залучено свідків на вимогу ОСОБА_2 . Копію акту на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 надано не було та не було роз`яснено права. ОСОБА_2 не був відсторонений від керування транспортним засобом. Зазначив, що хоча відеозапис не переривався, однак поліцейський знімав з себе боді камеру та відводив в сторону ОСОБА_2 для вирішення питання (а.с.23-30).

Положеннями ч.2 ст.268 КУпАП визначено перелік справ про адміністративні правопорушення, при розгляді яких участь особи є обов`язковою. Даний перелік не містить справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Виходячи з положень ч.2 ст.268 КУпАП участь особи, що притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової участі особи при розгляді справи за ч.1 ст.130 КУпАП, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить такого.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог п.2.9 а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У даному випадку при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає доказуванню подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

У відповідності до вимог ч. 2, 3 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

За змістом ст.252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується дослідженими та проаналізованими письмовими доказами по справі, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 313751 від 28.04.2025 р.,який містить підпис ОСОБА_2 (а.с. 1);

- роздруківкою тестування на алкоголь до протоколу з використанням спеціальних технічних засобів - Drager ALCOTEST 6810 ARBL-0852, тест 690, результат огляду - проба позитивна, складає 1,72 проміле, з якою ОСОБА_2 ознайомлений (а.с. 2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів із використанням відеофіксації, результат огляду проба позитивна, складає 1.72 проміле, з результатами огляду ОСОБА_2 згоден (а.с. 3);

- рапортом інспектора СРПП ВП №4 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській ст. л-та поліції Пацьори І. (а.с.4);

- диском DVD-R з відеозаписом (а.с. 5);

Як вбачається з матеріалів справи на виконання вимог ст.266 КУпАП при документуванні вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, працівниками поліції застосовано технічні засоби відеозапису та відповідний відеозапис долучено до матеріалів справи (а.с. 5).

Вказаним відеозаписом, який досліджено судом, зокрема, відеофайлом (_IMG_3082) зафіксовано факт зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_2 . Відеофайлом (_export-qjobd) зафіксовано обставину, що на місці зупинки транспортного засобу працівник поліції повідомив ОСОБА_2 про те, що у нього є ознаки алкогольного сп`яніння та на місці запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», на що останній просив залучити свідків; поліцейський роз`яснив йому, що процедура огляду особи на стан алкогольного сп`яніння фіксується на відеореєстратор, також поліцейський роз`яснив процедуру проведення огляду на стан сп`яніння (00:34 год.), зокрема, на місці продути Драгер та право пройти медичний огляд у лікарні; ОСОБА_2 погодився продути Драгер (00:40 год.), за результатами проведення огляду цифровий показник приладу містив цифрове значення 1.72 проміле, про що відразу поліцейський повідомив ОСОБА_2 , також працівник поліції повідомив ОСОБА_2 про те, що відносно нього буде складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд не може взяти до уваги доводи захисника щодо незалучення свідків поліцейським при проведенні огляду враховуючи таке.

Суд зазначає, що згідно положень ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

У даному випадку поліцейським здійснювався відеозапис технічним засобом, тому твердження захисника щодо незалучення до розгляду справи свідків не необґрунтованими.

Щодо тверджень захисника про безпідставність причини зупинки транспортного засобу і недоведеність працівниками поліції порушень ПДР України ОСОБА_2 , суд зазначає таке.

Згідно відеозапису (_export-qjobd) причиною зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 була комендантська година та рух на транспортному засобі без ближнього світла фар. Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року № 580-VIII (зі змінами та доповненнями) поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.31 Закону України "Про Національну поліцію", поліція може застосовувати такі превентивні заходи: зупинення транспортного засобу.

Порядок застосування такого превентивного заходу закріплений в ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», яка передбачає, що поліцейський може зупиняти транспорті засоби, зокрема, у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

ОСОБА_2 не заперечував, що він їхав в комендантську годину та мав виключене ближнє світло фар.

При цьому суд зазначає, що поважність причини зупинки транспортного засобу не є обставиною, яка підлягає доказуванню в межах розгляду справи за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки при розгляді даної справи встановлюється саме факт керування особи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а не підстава зупинки. Крім того, особа, що притягується до адміністративної відповідальності, не позбавлена можливості звернутись з відповідною скаргою до Управління патрульної поліції про безпідставну зупинку та шляхом оскарження неправомірних дій поліцейського в порядку законом порядку.

Щодо твердження захисника про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано жодної ознаки алкогольного сп`яніння, що передбачено "Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 р. за №1413/27858, то на вказаному відеозаписі перед проходженням огляду, ОСОБА_2 поліцейським було повідомлено, що він має ознаки алкогольного сп`яніння, а саме - різкий запах алкоголю з порожнини рота та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. ОСОБА_2 на місці зупинки транспортного засобу пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу Alkotest Drager 6810, результат огляду позитивний 1,72 проміле (відеофайл _export-qjobd).

У даному випадку протокол про адміністративне правопорушення складено за ч.1 ст.130 КУпАП саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а не відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому вищевказані доводи захисника щодо не зазначення у протоколі ознак алкогольного сп`яніння безпідставні.

Суд відхиляє твердження захисника про те, що працівником поліції не запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я, оскільки відеофайлом (_export-qjobd) (час 00:36 год.) підтверджено, що працівник поліції пропонує ОСОБА_2 проїхати в лікарню для проходження огляду на стан сп`яніння, на що останній відмовляється. Крім того, у подальшому ОСОБА_2 погодився продути "Драгер" / результат огляду позитивний -1,72 проміле/ та не заперечував результати огляду за допомогою "Драгера".

В актіогляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів із використанням відеофіксації, зазначено - результат огляду проба позитивна, складає 1.72 проміле, з результатами огляду ОСОБА_2 згоден, що підтверджується підписом останнього (а.с. 3). Не вручення примірника акту на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 не є підставою для визнання доказу недопустимим та не спростовує наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Щодо твердження захисника про не роз`яснення прав ОСОБА_2 , такі доводи спростовуються даними протоколу про адміністративне правопорушення, який містить підпис ОСОБА_2 в графі щодо роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституцією України, ст.268 КУпАП.

Що стосується посилання на захисника на те, що поліцейський сказав ОСОБА_2 , що він відсторонений від керування транспортним засобом, однак автомобіль не був вилучений та переданий під керування іншій особі, то це не є тією безумовною підставою для визнання дій останнього такими, що не містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке містить самостійні підстави для притягнення до адміністративної відповідальності.

Твердження захисника, що поліцейський відводив в сторону ОСОБА_2 для вирішення питання, судом не береться до уваги, оскільки такі твердження є необґрунтованими і не стосуються предмету доказування по цій справі.

Суд зазначає, що ОСОБА_2 при складенні протоколу про адміністративне правопорушення не заперечував факт керування автомобілем, пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою Драгера, підписав результат огляду та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Результати "Драгера" не заперечував. Від проведення огляду в лікарні ОСОБА_2 відмовився, що підтверджується переглянутим відеозаписом.

Відповідно до п. 12 Розділу ІІ Інструкціїз оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_2 заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних не заявляв.

Протокол про адміністративне правопорушення складений у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, в ньому зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Протокол підписаний особою, яка його склала, а також особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Даний протокол відповідно до положень ст.251 КУпАП являється доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Отже, дослідивши докази по справі, суд вважає, що ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника адвоката Скопіч А.В. про закриття провадження у справі, а тому заявлене клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі.

Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, яке відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, суд вважає за необхідне призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що відповідає характеру вчиненого правопорушення і меті адміністративного стягнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 280, 283, 284, 294, 303 ч.1, 40-1 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адміністративне стягнення: штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір у дохід держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Повний текст постанови складено 16 червня 2025 року.

Суддя Л.П. Бабічева