Справа № 462/2035/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 червня 2025 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м.Львова Колодяжний С.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, місце проживання якої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , будучипротягом року притягнутою до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.51 КУпАП, 07.02.2025 року о 13.00 год. перебуваючи в приміщенні магазину «Близенько», що на вул.Бр.Міхновських, 23 у м.Львові, вчинила дрібне викрадення чужого майна, а саме: коньяк «Шабо», вартістю 140,90 грн. без ПДВ, про що відносно неї 07.02.2025 року складено протокол серії ВАД №688761 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.51 КУпАП.

У суд ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, крім того, постановою від 16.05.2025 року застосовано привід, який виконано не було.

З огляду на те, що ОСОБА_1 , будучи обізнаною про складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення та повідомленою про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться в Залізничному районному суді м.Львова, про що свідчить її особистий підпис у протоколі, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, тому вважаю, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст.38 КУпАП.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження («Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року, «Каракуця проти України» від 16.05.2017 року).

З огляду на наведене, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,оскільки вона належно повідомлена про розгляд справи, а безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з?ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 ст.51 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується дослідженими доказами в їх сукупності, які є належними в розумінні ст.251 КУпАП, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №688761 від 07.02.2025 року, заявою адміністратора магазину «Близенько» ОСОБА_2 від 07.02.2025 року, довідкою про вартість товару, рапортом працівника поліції, заявою ОСОБА_1 , про визнання факту вчинення ним проступку.

Враховуючи наведене, те що ОСОБА_1 26.11.2024 року суддею Шевченківського районного суду м.Львова притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення 17.10.2024 року адміністративного правопорушення, передбаченогоч.3 ст.51 КУпАП (справи №466/10794/24), вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.51 КУпАП.

З врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого нею правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст.40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрати їй адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Роз?яснити, що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч.2 ст.308 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: С.Ю. Колодяжний