Справа № 447/674/25 Головуючий у 1 інстанції: Павлів В. Р.
Провадження № 33/811/702/25 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Задорожньої Вікторії Олександрівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративного правопорушення ОСОБА_1 адвоката Задорожньої Вікторії Олександрівни на постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 25 квітня 2025 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один ) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 гривень судового збору.

Відповідно до постанови, водій ОСОБА_1 , 21.02.2025 о 00 год 32 хв у м. Новий Розділ на вул. Лесі Українки, 2 керував автомобілем марки Опель-Інсігнія д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки автомобіля у встановленому законом порядку зі згоди водія. Тест № 4061 від 21.02.2025. Результат 0,33‰ проміле, чим порушив п.2.9.а ПДР України. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову захисник-адвокат Задорожня В.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин справи, з огляду на наступне.

Звертає увагу на те, що результат тесту - 0,33 ‰ - є не належним та недопустимим, оскільки, він отриманий за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», серійний номер приладу: № ARBF - 0435, який в свою чергу не пройшов сервісного обслуговування, градуювання та державної повірки відповідно до його інструкції з експлуатації. Більше того, указаний газоаналізатор не внесений в перелік спеціальних технічних засобів, дозволених для використання на території України.

Зазначає, що сама по собі вимога поліцейського про проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 була сформульована не належним чином, зважаючи, що правоохоронець такою пропозицією фактично позбавив водія права на проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, поставивши перед вибором огляду або на місці зупинки, або в медичному закладі.

Вказує, що за результатами проведення огляду на стан сп`яніння, поліцейський не забажав поцікавитись у водія чи погоджується той із результатами проведеного огляду, чим грубо порушив вимоги п.7 Інструкції в частині не роз`яснення права ОСОБА_1 не погодитись із отриманим результатом та пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, натомість повідомив про необхідність сплати штрафу за відсутність аптечки та вогнегасника, при цьому не повідомив, що відносно того буде складено ще й протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Акцентує, що жодна із зазначених ознак алкогольного сп`яніння указана в акті огляду не узгоджується із відеозаписом, доданим до протоколу.

Окрім цього зазначає, що відповідно даних самого направлення, встановлено що 21.02.2025 о 00 год 38 хв ОСОБА_2 тобто ще до проведення огляду на місці зупинки, було направлено до Новороздільської МЛ, що не відповідає дійсності.

Стверджує, що ані додані до матеріалів справи відеозаписи - протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 252503 та додатки до нього не містять жодних доказів законної зупинки транспортного засобу керуванням ОСОБА_1 .

Зауважує, що на момент проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , що мало місце 21.02.2025, газоаналізатор «Drager Alcotest 6810», серійний номер приладу: № ARBF - 0435, результати якого власне і стали наслідком складення відносно водія протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не пройшов обов`язкове проходження сервісу, градуювання та державної повірки, при чому прострочення сервісного обслуговування становило майже 3 місяці.

Вважає, що працівниками поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , не надано суду належних та достатніх доказів у підтвердження того, що останній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання апеляційної інстанції особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення апеляційного розгляду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подав. Натомість захисник адвокат Задорожня В.О. не заперечила проти розгляду апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши виступ захисника адвоката Задорожньої В.О. на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові, зокрема даними наведеними у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 252503 від 21.02.2025 (а.с.1); постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 4117048 від 21.02.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 керував транспортним засобом Опель-Інсігнія у якого був відсутній вогнегасник та медична аптечка, чим порушив п.31.4.7.є. ПДР України. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу розміром 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень(а.с.2); роздруківці з приладу Драгер-алкотест 6810, тест № 4061, з результатом 0.33 проміле (а.с.3); акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який проводився у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння очей та шкіри обличчя, відповідно до якого результат огляду на стан сп`яніння 0.33 проміле(а.с.4); направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у КНП «Новороздільська міська лікарня» від 21.02.2025, із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння очей та шкіри обличчя(а.с.5); рапорті поліцейського СРПП ВПД № 1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції М. Романишина від 22.02.2025 (а.с.6) відеозаписі події (а.с.8) та інших матеріалах адміністративної справи у сукупності, які узгоджуються між собою та достовірність таких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 252503 від 21.02.2025, водій ОСОБА_1 , 21.02.2025 о 00 год 32 хв у м. Новий Розділ на вул. Лесі Українки,2, керував автомобілем марки Опель-Інсігнія д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки автомобіля у встановленому законом порядку зі згоди водія. Тест № 4061 від 21.02.2025. Результат 0,33‰ проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з рапортом поліцейського СРПП ВПД № 1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції М. Романишина від 22.02.2025, з якого слідує, що 21.02.2025 близько 00 год 32 хв у м. Новий Розділ на вул. Лесі Українки,2, було зупинено автомобіль марки Опель-Інсігнія д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 у комендантську годину. Під час спілкування із водієм у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння очей та шкіри обличчя. ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на стан визначення алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки автомобіля або у медичному закладі. Водій повідомив про те, що він вживав алкогольні напої, а саме, пив бутилку «Рево» близько двох годин назад та пройде тест на стан сп`яніння на місці зупинки. Після проходження тесту № 4061 від 21.02.2025 результат виявився позитивним 0.33 проміле.

З матеріалів справи вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, яким забезпечені працівники поліції, з дотриманням вимог Інструкції. Результат тесту, становив 0,33 ‰, що підтверджується також відповідною роздруківкою.

При апеляційному розгляді не встановлено, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатом приладу Драгер, чи наполягав на проведенні освідування у медичному закладі.

Окрім цього, з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 проходить огляд на стан сп`яніння на приладі Драгер, результат тесту 0,33 ‰. При цьому жодних заперечень щодо справності приладу Драгер чи незгоди з таким результатом ОСОБА_1 не висловлював.

Той зміст, який міститься на диску є достатнім для того, щоб зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказані докази, якими стверджується факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 є логічними, послідовними, та такими, що взаємоузгоджуються між собою, а тому в апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в їх достовірності та допустимості.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта в частині безпідставного зупинення транспортного засобу, оскільки причина зупинки транспортного засобу працівниками поліції не впливає на обставини, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не можуть свідчити про безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо посилання захисника, що на момент проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , що мало місце 21.02.2025, газоаналізатор «Drager Alcotest 6810», серійний номер приладу: № ARBF - 0435, не пройшов обов`язкове проходження сервісу, градуювання та державної повірки, при чому прострочення сервісного обслуговування становило майже 3 місяці, слід зазначити наступне.

Як слідує з матеріалів справи, огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 працівниками поліції проводився на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатора Drager Alcotest 6810, останнє градуювання (калібрування) проводилось 30.05.2024.

Пунктом 6 Розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» №1314-VII від 05.06.2014 (далі Закон) термін періодична повірка засобів вимірювальної техніки вживається в такому значенні - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал).

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1747 від 13.10.2016 та становить 1 рік. Максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням», «Градуюванням» та міжповірочний інтервал вказаних приладів, у тому числі Drager Alcotest, становить1 рік. У пам`яті приладу зберігається інформація про дату останнього градуювання (калібрування).

Як вбачається з вищевикладеного, що калібрування є синонімом слова градуювання.

При цьому, п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону дано визначення терміну «калібрування» сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм не визначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними не визначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу.

Поряд з цим, ст. 27 Закону врегульовує питання щодо калібрування засобів вимірювальної техніки. Так, калібруванню в добровільному порядку можуть підлягати засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері та/або поза сферою законодавчо регульованої метрології. Калібруванню також підлягають вторинні та робочі еталони. Калібрування засобів вимірювальної техніки проводиться: науковими метрологічними центрами; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, акредитованими національним органом України з акредитації; метрологічними центрами, калібрувальними лабораторіями, які мають документально підтверджену простежуваність своїх еталонів до національних еталонів, еталонів інших держав або міжнародних еталонів відповідних одиниць вимірювання.

Враховуючи те, що калібрування (градуювання) даного приладу «Drager Alcotest 6810» було проведено, відповідно до роздруківки результатів тесту 30.05.2024, то станом на дату проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння з його використанням, тобто станом на 21.02.2025, інтервал калібрування даного приладу, який становить 1 рік, не закінчився.

Відтак посилання захисника про те, що показники приладу «Drager Alcotest 6810» не можуть вважатися допустимим доказом винуватості ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає безпідставним, оскільки, відповідно до загальнодоступної Інструкції з експлуатації приладу «Drager Alcotest 6810», зокрема, її розділу «Інтервали технічного обслуговування», сервісне обслуговування та градуювання (тобто калібрування) приладу здійснюється принаймні один раз на 12 місяців та виконується тільки уповноваженим персоналом.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги апелянта безпідставними і такими, що не впливають на законність прийнятого по суті рішення, та не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9а Правил дорожнього руху за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 252503 від 21.02.2025 оформлений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідає вимогам діючого законодавства, і він є складеним та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджує подію і обставини правопорушення, дані якого узгоджуються з іншими доказами у справі, достовірність та допустимість яких не викликає сумнівів.

Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та враховує також і те, що правопорушник їх не оскаржував та жодних заперечень щодо правомірності проведеного на місці зупинки транспортного засобу огляду на стан сп`яніння із використанням газоаналізатора «Drager Alcotest» не висловлював.

Враховуючи викладені обставини, доводи апеляційної скарги захисника про те, щопостанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин справи, є безпідставними.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Оскільки, водій ОСОБА_1 , 21.02.2025 о 00 год 32 хв у м. Новий Розділ на вул. Лесі Українки, 2 керував автомобілем марки Опель-Інсігнія д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки автомобіля у встановленому законом порядку зі згоди водія. Тест № 4061 від 21.02.2025. Результат 0,33‰ проміле, чим порушив вимоги пункту 2.9 «А» Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції, про керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, чим порушено п.2.9 а Правил дорожнього руху, жодним чином не спростовано.

Тому, підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.

Інші посилання апеляційної скарги не спростовують висновків суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки підтверджуються матеріалами справи, які були досліджені в ході апеляційного розгляду.

Стягнення накладене судом на ОСОБА_1 відповідно до положень ч. 2 ст. 33 КУпАП, за змістом якої, при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не враховуються.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та є безальтернативним.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, при розгляді апеляційної скарги не було здобуто, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови судді, при апеляційному перегляді не встановлено.

Всі інші обставини, на які посилається апелянт в своїй апеляційній скарзі не впливають на законність прийнятого судом першої інстанції рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративного правопорушення ОСОБА_1 адвоката Задорожньої Вікторії Олександрівни залишити без задоволення, а постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 25 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук