КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 33/4809/358/25 Головуючий у суді І-ї інстанції Поступайло В. В.
Категорія - 485 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Широкоряд Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2025 року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Широкоряд Р.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 квітня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 Митного кодексу України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 113147 грн. 93 коп.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 09.04.2025 року, ОСОБА_1 , визнано винним в тому, що він 11.10.2024 за адресою: вул.Шостаківська, 12, с.Ганно-Требинівка, Кропивницький район, Кіровоградська область, керував транспортним засобом з іноземною реєстрацією «MERCEDES-BENZ E220», VIN: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , ввезений відповідно до бази даних АСМО «Інспектор» на митну територію України 06.04.2018 року ZHUK YURY у зоні діяльності Львівської митниці (станом на 06.04.2018 Львівська митниця ДФС) у митному режимі «тимчасове ввезення» до 1 року, тобто який перебуває під митним контролем та стосовно якого були надані пільги по сплаті митних платежів. Зазначене підтверджується отриманим листом УПД ГУНП в Кіровоградській області №2401/25-24 від 15.10.2024 року.

Згідно зі службовою запискою управління контролю та адміністрування митних платежів від 17.10.2024 №15-01/15-02/3161 загальна сума несплачених митних платежів, яка мала бути сплачена при ввезенні вказаного транспортного засобу в митному режимі «Імпорт» на територію України, становить 226 295,85 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 використовував транспортний засіб з іноземною реєстрацією «MERCEDES-BENZ E220», VIN: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , ввезений 06.04.2018 року іншою особою на митну територію України в митному режимі «тимчасове ввезення» до 1 року, стосовно якого були надані пільги зі сплати митних платежів, в інших цілях ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, чим вчинив порушення митних правил, передбачене ст.485 Митного кодексу України.

За наслідками розгляду справи судом першої інстанції прийнято рішення про визнання ОСОБА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

В обґрунтування прийнятого рішення, суд зазначив, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України підтверджується даними протоколу про порушення митних правил №0109/90100/24 від 17.12.2024 (а.с.1-5), в якому викладені обставини вчинення правопорушення та доданими до нього матеріалами.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає про наступне.

На території Устинівської територіальної громади с. Березівка на ротації перебувала військова частина Збройних сил України. ОСОБА_1 зазначає, що іноді безкоштовно ремонтує автомобілі для військових. Так, на початку 2024 року до нього під`їхав військовий на автомобілі з іноземним номерами з проханням полагодити автомобіль. Після огляду автомобіля ОСОБА_1 виявив несправність та повідомив про це військовому, вказавши, що запасні частини можна придбати в АДРЕСА_2 . Через деякий час вони разом із військовим поїхали до міста купити запчастини. Проте, так як військовий був після поранення, апелянта попросили керувати даним автомобілем. При цьому, кому належав даний транспортний засіб апелянту не було відомо і про це у військового не питав. В м. Кривий ріг апелянта зупинили працівники поліції, яким апелянт надав посвідчення водія, а військовий надав документи на автомобіль і перевіривши їх поліцейські продовжили рух. Надалі придбавши запасні частини я автомобіль полагодив та військовий поїхав, забравши автомобіль. Де на даний час перебуває автомобіль апелянту невідомо.

Апелянт звертає увагу на те, що умислу на вчинення порушень законодавства по порушенню митних правил в нього не було, так як він керував автомобілем в присутності особи, яка попросила його відремонтувати автомобіль і дана особа була дійсним військовослужбовцем Збройних сил України. Автомобіль апелянт ремонтував безкоштовно, так як це робить для всіх військових під час війни.

При цьому, з протоколом про порушення митних правил від 17.12.2024 року апелянта ніхто не ознайомлював, та він не був присутнім при його складанні. При складанні протоколу митним органом було порушено всі вимоги передбачені ст.. 286 КУпАП та Конституції України.

Апелянт зазначає, що поштові відправлення від суду першої інстанції йому не надходили, повідомлення пошти про отримання рекомендованого листа з митниці та суду не вручалось, оскільки поштова кореспонденція працівниками пошти по місцю його проживання не розноситься.

В матеріалах справи відсутні відомості щодо притягнення особи яка здійснила ввезення даного автомобіля на територію України митними органами України з 06.04.2019 року по даний час.

На підставі викладених обставин, апелянт вража. Що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ст.485 МКУ.

Крім того, строк на апеляційне оскарження пропущено із поважних причин, оскільки оскаржувана постанова отримана ним після спливу строку на її апеляційне оскарження та він не був присутній при винесенні постанови в суді першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив доводи викладені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Представник митниці Шамшур Л.О. заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, підтримувала відзив поданий до суду апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та представника Кропивницької митниці Шамшур Л.О., зваживши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

ОСОБА_1 не приймав участі при розгляді справи в суді першої інстанції. Згідно супровідного листа за №404/1714/25/19728/2025, копія постанови направлена апелянту 23.04.2025 року, проте докази отримання постанови в матеріалах справи не містяться, а відтак пропущений апелянтом процесуальний строк підлягає поновленню.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 485 Митного кодексу України, використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Зі змісту спірної постанови випливає, що підставою для притягнення особи до відповідальності слугувало те, що Позивач використовував транспортний засіб, стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги. Згідно ч. 1 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 380 Митного кодексу України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Транспортні засоби особистого користування, що класифікуються за товарною позицією 8903 згідно з УКТ ЗЕД, можуть використовуватися громадянами, які ввезли їх в Україну, а також громадянами-резидентами та громадянами-нерезидентами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення, за умови використання транспортного засобу від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення.

Із аналізу зазначеного слідує те, що використовувати на митній території України транспортний засіб іноземної реєстрації «MERCEDES-BENZ E220», VIN: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 мав право виключно громадянин ОСОБА_2 (зазначений згідно протоколу) (а.с. 3).

Як вбачається з матеріалів протоколу №0109/90100/24 від 17.12.2024 року, 11.10.2024 за адресою: вул. Шостаківська, 12, с. Ганно-Требинівка, Кропивницький район, Кіровоградська область, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з іноземною реєстрацією «MERCEDES-BENZ E220», VIN: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , ввезений відповідно до бази даних АСМО «Інспектор» на митну територію України 06.04.2018 року ZHUK YURY у зоні діяльності Львівської митниці (станом на 06.04.2018 Львівська митниця ДФС) у митному режимі «тимчасове ввезення» до 1 року, тобто який перебуває під митним контролем та стосовно якого були надані пільги по сплаті митних платежів. Зазначене підтверджується отриманим листом УПД ГУНП в Кіровоградській області №2401/25-24 від 15.10.2024 року. Зазначені дії ОСОБА_1 мають ознаки порушення митних правил, передбачені статтею 485 Митного кодексу України.

Так, згідно письмових пояснень від 12.11.2024 р. апелянт підтвердив факт керування транспортним засобом та зазначив, що даний транспортний засіб належить його зятеві гр. ОСОБА_3 , який на даний час проходить службу в лавах Збройних сил України та автомобіль він завіз апелянту для ремонтних робіт (а.с. 43). При цьому, на запитання митної служби щодо наявності документів на право власності автомобіля, апелянт до письмових пояснень додав копію технічного паспорта транспортного засобу (а.с. 46-47). В даному випадку доводи апеляційної скарги та пояснення, надані Державній митній службі України, містять суттєві розбіжності, враховуючи особу військовослужбовця, та відомості чи відомо апелянту де наразі знаходиться транспортний засіб.

Відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Дана норма кореспондується з положеннями ст. 9 Кодексу про адміністративні правопорушення України, а саме: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно ст. 11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити. Вказані норми визначають, що адміністративне правопорушення, яким у тому числі є й порушення митних правил може бути вчинене як умисно, так і з необережності.

Твердження апелянта з приводу відсутності умислу на вчинення правопорушення щодо порушення митних правил апеляційний суд відхиляє, оскільки для кваліфікації дій за ст. 485 МК України, не має значення мотив і мета їх вчинення, а також чи настали від цього шкідливі наслідки.

Зміст диспозиції ст. 485 МК України не має норм, які вказують лише на наявність прямого умислу в діях осіб які вчинили правопорушення, отже суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується умисною або необережною (самовпевненість або недбалість) формами вини.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України в даному випадку, полягає у заявлені в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або наданні з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплаті митних платежів у строк, встановлений законом, або у вчиненні інших протиправних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів, а так само у використанні товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Так, об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, передбачає, зокрема, інші протиправні дії суб`єкта, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само: використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими надано такі пільги.

Тому використання транспортного засобу особистого користування іншою особою (без належного оформлення передачі права на тимчасове ввезення), окрім особи, якою такий транспортний засіб ввезено, являє собою використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, і інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано так пільги.

Твердження апелянта щодо розгляду справи без його участі суд апеляційної інстанції відхиляє, з огляду на наступне.

Частиною 4 статті 526 МК України визначено виключні підстави, за наявності яких можливий розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Так, згідно поштового повідомлення про отримання відправлення, ОСОБА_1 27.03.2025 року був повідомлений про розгляд справи в суді першої інстанції.

Інші обставини, на які посилається апелянт свого підтвердження не знайшли, та спростовуються доказами, що знаходяться в матеріалах адміністративної справи, про що суд першої інстанції обґрунтовано навів в своєму рішенні, а тому апеляція задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись 294 КУпАП-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м.Кіровограда від 09 квітня 2025 року залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м.Кіровограда від 09 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Постанова Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Р.В. Широкоряд