Справа № 185/5500/25
Провадження № 3/185/1999/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 червня 2025 року м.Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кононенко Т.О., розглянувши матеріал, що надійшов з Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

установив:

До Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 (протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №333010 від 17.05.2025) для розгляду.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №333010 від 17.05.2025, встановлено, що 17.05.2025 о 07 годині 00 хвилин в м. Павлограді по вул. Незалежності, 166/1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що невідповідає обстановці, на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином шляхом направлення судових повісток на адресу його проживання вказану у матеріалах справи, шляхом направлення SMS, яке останньому, відповідно до довідки доставлено 23.05.2025, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Домітращук І.М. не погодилася з протоколом про адміністративне правопорушення, зазначила, що при складанні протоколу інспектор поліції не дотримався вимог ст.ст. 254, 255 КУпАП, а саме: поліцейський не є уповноваженою особою, який мав право складати протокол про адміністративне правопорушення відносно військовослужбовця, адже ОСОБА_1 повідомив, що він є військовослужбовцем, що підтверджується довідкою в/ч НОМЕР_2 від 02.05.2025. Враховуючи викладене, оцінюючи додані до протоколу про адміністративне правопорушення докази, можна зробити висновок, що по даній справі не підтверджено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначила, що на відеозаписі не зафіксовано факт керування транспортним засобом та його зупинку. Просила провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів. При цьому суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, не належать до категорії правопорушень, по якому присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до відповідальності, є обов`язковою (ч. 2 ст. 268 КУпАП).

Суд, дослідивши докази по справі, доходить висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, а також вирішення її відповідно до закону, забезпечення виконання винесеної постанови.

Факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 підтверджується доказами, що містяться в справі про адміністративне правопорушення: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №333010 від 17.05.2025, направленням на огляд водія з метою виявлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, фактичними даними, що містяться на диску з відеоматеріалом, який додано до протоколу про адміністративне правопорушення, рапортом.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений відповідно до вимог ст. 254, 255, 256 КУпАП.

Даючи оцінку зібраним доказам в їх сукупності, суд вважає, що адміністративне правопорушення мало місце внаслідок порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1 відповідно до якого, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена

ст. 130 КУпАП. Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015р. (далі -Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції). У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2 розділу II Інструкції, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 відмовився підписати протокол, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних не заявляв.

Поліцейськими протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №333010 від 17.05.2025 відносно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, розділам II, IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Даних, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, суду не надано та не спростовано зміст протоколу та зазначені вище докази, залучені органом, який склав протокол про адміністративне правопорушення.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 суду не надано.

Як вбачається із матеріалів справи, водій ОСОБА_1 чи його захисник не оскаржували дії співробітників патрульної поліції, тобто останні не зверталися до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не зверталися зі скаргою на дії працівників поліції до його керівництва, хоча мали для цього достатньо часу.

Тобто, зазначені обставини, унеможливлюють будь-які посилання сторони захисту на незаконність дій працівників поліції під час складення протоколу, акту, направлення чи рапорту або щодо невідповідності відомостей, зафіксованих у цих документах.

Суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення складався внаслідок саме відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст.130 КупАП.

Так, відповідно до вимог чинного законодавства, а саме п. 2.5 ПДР України, проходження водієм на вимогу поліцейського такого огляду є його обов`язком, за порушення якого, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дана норма спрямована на запобігання керуванню водіями транспортними засобами в стані сп`яніння та забезпечення реальної можливості для працівників поліції у встановленому порядку виявляти порушників для забезпечення такого суспільного інтересу, як безпеки дорожнього руху.

Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні, у зв`язку з чим, суд вбачає у діях ОСОБА_1 свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Всебічно дослідивши обставини справи, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 280 КУпАП, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суддя прийшов висновку про те, що вони дають можливості дійти поза розумним сумнівом обґрунтованого висновку щодо відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Щодо доводів представника ОСОБА_1 адвоката Домітращук І.М. щодо неповноти відеозапису, а саме руху та зупинки транспортного засобу, відсутності ознак сп`яніння, порушення процедури проведення огляду, така позиція є способом захисту та спростовується доказами, дослідженими в ході судового розгляду справи. Із загального обсягу відеоматеріалів вбачається, що відеозапис містить зафіксовані достатні дані, що дають можливість надати оцінку діям особи. На відеозаписі зафіксовано, як за адресою: м. Павлоград по вул. Незалежності, 166/1, водій ОСОБА_1 перебуває на передньому водійському сидінні транспортного засобу Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 , в ході перевірки документів водія поліцейський виявив ознаки алкогольного сп`яніння, та порушення правил доружнього руху, а саме п. 2.5, п. 2.3 та п. 2.1, ПДР. Відео, яке міститься в матеріалах справи, та подальша поведінка ОСОБА_1 , що зафіксована на відеозаписі, свідчить про обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Посилання Захисника ОСОБА_2 щодо порушення порядку направлення та проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння його як військовослужбовця, оскільки зважаючи на приписи ст. 266-1 КУпАП такий огляд мав проводитися посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорушення у Збройних Силах України, а не працівниками поліції, суд вважає необґрунтованими та такими, що ґрунтуються на суб`єктивному сприйнятті законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 266-1 КУпАП огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 266-1 КУпАП, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Разом із тим, з матеріалів справи чітко встановлено, що ОСОБА_1 був виявлений поліцейськими за адресою: АДРЕСА_2 , як водій транспортного засобу Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 , який порушив п. п. 2.1, 2.3, 2.5 ПДР України.

Таким чином, ОСОБА_1 перебував поза межами території будь-якої військової частини, зокрема поза місцем розташування військової частини НОМЕР_2 , де він проходить військову службу.

Будь-яких документів про те, що на час вчинення цього адміністративного правопорушення ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби на адресу суду останнім не надано.

Таким чином, суд доходить висновку, що в даному випадку огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 мав здійснюватися в порядку, передбаченому статтею 266 КУпАП, а тому поліцейські були уповноважені провести огляд водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів або забезпечити проведення такого огляду в закладі охорони здоров`я.

Зазначені вище письмові пояснення захисника Домітращук І.М. не спростовують висновків суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини.

Обставини, що пом`якшують або обтяжують адміністративну відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлені.

Суд зазначає, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність правових підстав до накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, в порядку ст. 40? КУпАП з правопорушника на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 33, 40?, 130, 283, 284 КУпАП, суд

ухвалив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанову може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня ухвалення постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Т.О.Кононенко