ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/226/25 Справа № 697/2805/24 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Колісник Л. О. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю правопорушника ОСОБА_1 та захисника Біленчука С.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника в інтересах правопорушника ОСОБА_2 на постанову судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 05 березня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого інвалідність 2 групи, -

провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, 124 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 06.12.2024 о 16 год. 30 хв. в м. Канів, вул. Б. Хмельницького, 80, керував транспортним засобом ІЖ 2126 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП

Постановою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 05 березня 2025 року, ОСОБА_1 , провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, 124 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник в інтересах правопорушника ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить:

Постанову Канівського міськрайонного суду, Черкаської області від 05.03.2025 року про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а справу закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вважає, судове рішення необгрунтованим та невмотивованим, та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи і прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а отже, підлягає скасуванню.

Вказує, що працівники поліції при процесуальному оформленні даного правопорушення допустили ряд порушень положень відомчих інструкцій, процедури огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та чинного законодавства, що спростовує і не доводить вину ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення.

Вказує, що в матеріалах справи, які передані для розгляду до суду відсутнє направлення гр. ОСОБА_1 до медичного закладу для його огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З постанови від 05.03.2025 року видно, що ОСОБА_1 не було судом притягнуто до адміністративної відповідальності за фактом ДТП та за фактом залишення місця ДТП, які були об`єднані в одне провадження та справи були закриті, що вказує на те, що ОСОБА_1 , жодних правил ПДР 06.12.2024 року не порушував та його затримання працівниками поліції біля його гаража 06.12.2024 було не законним.

Працівники поліції не зафіксували на не надали суду жодного доказу чи відео-доказу, що підтверджує рух, факт керування автомобілем «ІЖ» білого кольору гр. ОСОБА_1 06.12.2024 року перебуваючи за кермом автомобіля у стані алкогольного сп`яніння. Сам гр. ОСОБА_1 категорично заперечує, те що він 06.12.2024 року близько 16.30 год. в м. Канів перебував за кермом та керував автомобілем перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, перевіривши законність та обгрутнованість апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді є законною та обґрунтованою.

Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, та прийняв обґрунтоване рішення щодо доведеності вини гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 06.12.2024 о 16 год. 30 хв. в м. Канів, вул. Б. Хмельницького, 80, керував транспортним засобом ІЖ 2126 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне порушення серії ЕПР 1 № 150183 від 06.12.2024 року, де зазначено, що ОСОБА_1 06.12.2024 о 16 год. 30 хв. в м. Канів, вул. Б. Хмельницького, 80, керував транспортним засобом ІЖ 2126 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.(а.с.1);

- даними рапорту ВП №1 (м. Канів) Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області інспектора сектору реагування патрульної поліції Саркісяна А.В. від 06.12.2024 року, де зазначено, що 06.12.2024 року о 17:14 надійшло повідомлення про те, що о 17:13 год. в м. Канів по вул. 1-го травня, 68 виявили ДТП, а саме водія транспортного засобу ІЖ 2126 д.н.з. НОМЕР_2 , який вчинив зіткнення з бетонною огорожею та зник з місця ДТП. Водій ОСОБА_1 мав явні ознаки алкогольного сп`яніння та був затриманий по вул.. Б.Хмельницького.(а.с.2);

- даними письмових пояснень свідка ОСОБА_3 від 06.12.2024 року, де зазначено, що він перебував в м. Канів по вул.. Б. Хмельницького, почув шум і удар, вийшовши на дорогу, помітив автомобіль білого кольору, який допустив зіткнення з бетонною огорожею. Водій даного автомобіля вийшов з транспортного засобу та у нього вбачались ознаки алкогольного сп`яніння, після цього сів за кермо та покинув місце ДТП. Водій поводився агресивно.(а.с.4);

- даними письмових пояснень ОСОБА_1 , від 06.12.2024 року, відповідно до яких він вжив алкогольні напої та поїхав додому. Керуючи автомобілем та будучи засліпленим світлом фар зустрічного транспортного засобу, в`їхав у бордюр, внаслідок чого його транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Після чого він поїхав до свого гаража. Під час заїзду у гараж до нього під`їхали працівники поліції та почали із ним розмову, в яку втрутився ОСОБА_4 (а.с.5);

- даними відеоматеріалів патрульних поліцейських, якими підтверджуються обставини викладені в протоколах про адміністративні правопорушення.(а.с.3);

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невизнання ОСОБА_1 , своєї вини, розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 , автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, відмови від проходження освідування у встановленому законом порядку та не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо ОСОБА_1 , у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права, є необґрунтованим та спростовуються даними відеозапису.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 150183 від 06.12.2024 року, даними рапорту ВП №1 (м. Канів) Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області інспектора сектору реагування патрульної поліції Саркісяна А.В. від 06.12.2024 року, даними письмових пояснень свідка ОСОБА_3 від 06.12.2024 року, даними письмових пояснень ОСОБА_1 , від 06.12.2024 року, даними відеоматеріалів патрульних поліцейських, якими підтверджуються обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 підтверджує факт керування ним транспортним засобом після вживання алкогольних напоїв. З відеозапису також вбачається, що поліцейські запитують у ОСОБА_1 його згоду на проходження огляду на стан сп`яніння, при цьому пропонуючи йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою алкотерстера Драгер чи в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився від такого огляду.

Доводи апелянта про те, що працівники поліції безпідставно притягнули гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній не порушував ПДР України, є необґрунтованими.

Так, при оцінці протоколу, як доказу вбачається, що у протоколі про адміністративне правопорушення вказаний п.2.5 ПДР України, що є підставою для притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта, про те, що ОСОБА_1 вживав алкоголь безпосередньо в гаражі після того, як повернувся додому, є необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи (а.с.5) містяться письмові пояснення ОСОБА_1 , з яких вбачається, що він 06.12.2024 року, вжив алкогольні напої, а потім сів за кермо і поїхав додому.

Такі посилання апелянта, суд розцінює як спробу ОСОБА_1 уникнути відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. Крім того, як вбачається із відео, під час спілкування поліцейських зі ОСОБА_1 , останній повідомляв про те, що він вживав алкоголь перед тим, як сів за кермо автомобіля.

Доводи апелянта про те, що в матеріалах справи, відсутнє направлення гр. ОСОБА_1 до медичного закладу для його огляду на стан алкогольного сп`яніння, є необґрунтованими.

Так, матеріали справи містяться покази ОСОБА_5 , який вказав на те, що він вживав алкоголь, а потім керував транспортним засобом, що вказує на те, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння, а також це підтверджується відеозаписом з нагрудної бодікамери патрульного поліцейського, де ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування у встановленому законом порядку.

Крім того, сам по собі факт відсутності в матеріалах справи бланку направлення особи для освідування не є підставою для скасування судового рішення.

Доводи апелянта, про те, що в адміністративному протоколі (а.с.1) не вказано частину ст.. 130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, що є підставою для скасування судового рішення, є необґрунтованим.

Так, на (а.с.56) наявна копія даного адміністративного протоколу належної якості, з якої вбачається, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення. Передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Приймаючи до уваги викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції виніс обґрунтовану постанову та прийняв правильне рішення, яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, матеріалами справи підтверджується наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000.00 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права тупання транспортними засобами на строк один рік.

Тому, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції скасуванню не підлягає, а апеляційну скаргу захисника в інтересах правопорушника ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 05 березня 2025 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок