Номер провадження: 33/813/819/25
Номер справи місцевого суду: 521/2030/25
Головуючий у першій інстанції Михайлюк О. А.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати у цивільних справах Драгомерецького М.М.,

при секретарі Узун Н.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката Крагеля Миколи Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про повернення апеляційної скарги ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Легенченко Олена Андріївна на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2025 року по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2025 року ОСОБА_2 визнаний виним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Також, з ОСОБА_2 стягнуто на користь держави судовий збір 605,60 грн.

03 березня 2025 року ОСОБА_2 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2025 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, з підставі викладених в апеляційній скарзі.

Під час апеляційного перегляду справи, 02 червня 2025 року від адвоката Крагеля М.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 надійшло клопотання про повернення апеляційної скарги ОСОБА_2 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2025 року, у зв`язку із тим, що адвокат Легенченко О.А., яка підписала і подала апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_2 , не додала до апеляційної скарги, передбачені частиною другою статті 271 КУпАП, ордер та витяг із договору про надання правової допомоги, із зазначенням повноважень адвоката чи обмеження його прав на вчинення окремих дій.

Заслухавши адвоката Крагеля М.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , який підтримав клопотання про повернення апеляційної скарги, а також представника ОСОБА_2 адвоката Легенченко О.А., яка заперечувала щодо клопотання, перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити, з огляду на наступне.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 270 та ст. 271 КУпАП визначено, хто може бути законним представником, представником або захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно вимог ч. ч. 2-4 ст. 271 КУпАП повноваження адвоката на участь у розгляді справи підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Витяг засвідчується підписами сторін.

У відповідності до положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Так, матеріалами справи встановлено, що постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2025 року ОСОБА_2 визнаний виним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

03 березня 2025 року адвокат Легенченко О.А., яка діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із апеляційною скаргою на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2025 року. Слід зазначити, що апеляційна скарга містить примітку, відповідно до якої «докази на підтвердження повноважень наявні в матеріалах справи» (а.с. 17).

Так, у матеріалах справи міститься ордер серії ВН №1401442 від 19.02.2025, відповідно до якого ОСОБА_2 на підставі договору про надання правничої допомоги №б/н від 19.02.2025 уповноважує адвоката Легенченко О.А. діяти в його інтересах в усіх підприємствах, установах, організаціях, державних органах України, в українських судах загальної юрисдикції, українських господарських, адміністративних судах. В ордері також зазначено, що договором про надання правничої допомоги повноваження адвоката не обмежуються (а.с. 9)

Таким чином, апеляційний суд вважає, що адвокат Легенченко О.А. в достатній мірі підтвердила свої повноваження подавати та підписувати від імені ОСОБА_2 апеляційну скаргу, а також право представляти його інтереси в Одеському апеляційному суді.

Апеляційний суд вважає, що не надання адвокатом Легенченко О.А. до апеляційної скарги витягу з договору про надання правової допомоги, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника, не є в даному випадку справедливою підставою для повернення її апеляційної скарги, оскільки як було вище встановлено, наданий ордер серії ВН №1401442 від 19.02.2025 містить примітку, що договором про надання правничої допомоги повноваження адвоката не обмежуються. Така примітка прямо свідчить про те, що адвокат має повний обсяг прав щодо представництва клієнта, у тому числі й право на подання апеляційної скарги.

Окрім того, апеляційний суд враховує, що судові процедури повинні бути справедливими, а тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на звернення до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України, має на меті гарантію не теоретичних чи ілюзорних прав, а прав фактичних і ефективних. Особливо це стосується права на доступ до суду з огляду на визначене місце, яке займає в демократичному суспільстві право на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що право на судовий захист не повинно бути ілюзорним, а особа має мати реальну можливість оскаржити судове рішення.

Так, у пункті 36 рішення у справі «Белле проти Франції» від 4 грудня 1995 року ЄСПЛ зазначив, що для того, що б доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Суворе трактування національним законодавством процесуального права (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатись до суду (Белеш та інші проти Чеської Республіки, п. 50). Перешкодою також можуть бути процесуальні норми, що позбавляють суб`єктів права можливості звертатися до суду (Станєв проти Болгарії, п.п. 241-245).

ЄСПЛ у рішенні від 18 жовтня 2005 року в справі «МПП «Голуб» проти України» відзначив, що право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо вони не мають легітимну мету та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Загалом ЄСПЛ у своїй практиці критично оцінює надмірну формалізованість вимог національного законодавства різних держав-учасниць, що перешкоджають доступу до суду.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява №12964/87).

Керуючись ст. ст. 1, 270-271, 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання адвоката Крагеля Миколи Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про повернення апеляційної скарги ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Легенченко Олена Андріївна на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 20 лютого 2025 року по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький