КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №375/1785/24 Суддя І інстанції - Смик М.М.
Провадження № 33/824/2611/2025 Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Хіцької К.Г. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Рокитнянського районного суду Київської області від 26 грудня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Рокитнянського районного суду Київської області від 26 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, зі стягненням судового збору в дохід держави у розмірі 605, 60 грн.

Згідно постанови судді, 13 жовтня 2024 року о 17 год. 20 хв. по АДРЕСА_2 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а саме автомобілем ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився в медичному закладі, а саме у Комунальному некомерційному підприємстві Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області «Рокитнянська Багатопрофільна Лікарня» в присутності лікаря. Результат огляду позитивний водій ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком № 138 від 7 листопада 2024 року.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за частиною1 статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою судді, захисник Хіцька К.Г. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 26 грудня 2024 року скасувати, а провадження у справі закрити.

Крім того, апелянт просила поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Рокитнянського районного суду Київської області від 26 грудня 2024 року.

Справа в апеляційному суді призначалась чотири рази. Разом з тим, ні ОСОБА_1 , ні захисник Хіцька К.Г. в судові засідання не з`являлись. Тричі захисник Хіцька К.Г. подавала клопотання про відкладення розгляду справи. Між тим, будучи належним чином повідомленими про судове засідання, призначене на 13 червня 2025 року, ОСОБА_1 та захисник Хіцька К.Г. не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення від них не надходило.

Враховуючи зазначене, вважаю за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника Хіцької К.Г.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 8 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 7 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їхніх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та захисник Хіцька К.Г. не з`являлись і до суду першої інстанції, у зв`язку з чим суд вирішив розглядати справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Тому, таку поведінку ОСОБА_1 та захисника Хіцької К.Г. слід розцінити як зловживання своїми процесуальними правами.

Щодо питання про поновлення строку на оскарження постанови, то слід зазначити, що як вбачається з матеріалів провадження, вперше з апеляційною скаргою на постанову Рокитнянського районного суду Київської області від 26 грудня 2024 року захисник Хіцька К.Г. звернулася в передбачений КУпАП десятиденний строк на апеляційне оскарження, а в подальшому з процесуальних підстав їй неодноразово апеляційна скарга поверталась. У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення реалізації права на апеляційний перегляд судового рішення, вважаю, що строк апеляційного оскарження постанови судді Рокитнянського районного суду Київської області від 26 грудня 2024 року слід поновити.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.9 (а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Проте, ОСОБА_1 вимоги вказаного пункту ПДР дотримано не було.

Порушення ОСОБА_1 зазначених вимог п. 2.9 (а) ПДР України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №149854, згідно якого 13 жовтня 2024 року о 17 год. 20 хв. по АДРЕСА_2 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а саме автомобілем ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначений протокол складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 та підписаний особою, яка його склала.

В свою чергу, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються висновком № 138 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданий Комунальним некомерційним підприємством Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області «Рокитнянська Багатопрофільна лікарня» 13 жовтня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відносно ОСОБА_1 від 13 жовтня 2024 року; актом огляду на стан наркотичного сп`яніння від 13 жовтня 2024 року; розпискою від 13 жовтня 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортним засобом; відеозаписом з нагрудної камери поліцейських.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними доказами, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Враховуючи сукупність доказів у справі приходжу до висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії ОСОБА_1 , які полягають у керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, є порушенням п. 2.9 (а) ПДР України та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і такий висновок, всупереч твердженням апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

В апеляційній скарзі захисник Хіцька К.Г. зазначила, що доповнення до апеляційної скарги буде подано додатково, разом з тим, протягом всього строку апеляційного розгляду захисник своїм правом не скористалася, і доповнень до апеляційної скарги з зазначенням доводів в чому полягає незаконність оскаржуваного судового рішення не подала.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, та призначив стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП яка є безальтернативною.

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Доводів, які б спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Будь - якого неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які б могли стати підставою для скасування рішення суду, при апеляційному розгляді не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова судді Рокитнянського районного суду Київської області від 26 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Клопотання захисника Хіцької К.Г. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Поновити захиснику Хіцькій К.Г. в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Рокитнянського районного суду Київської області від 26 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника Хіцької К.Г. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Рокитнянського районного суду Київської області від 26 грудня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Кепкал