Справа № 339/83/25
Провадження № 3/339/54/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 червня 2025 року м. Болехів

Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Кілик М.П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області,

про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

в с т а н о в и л а :

водій ОСОБА_1 10 березня 2025 року о 22 год 08 хв на вул.Коновальця, 26 у м.Болехів Калуського району Івано-Франківської області керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2109», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів, від проходження тесту на факт алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився (ухилився). Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Розгляд справи 25 березня 2025 року відкладено у зв`язку з поданням захисником ОСОБА_1 - адвокатом Кобилинець Т.В. заяви про відкладення розгляду для ознайомлення з матеріалами справи та надати можливість визначитися з позицією захисту.

У судовому засіданні 08 квітня 2025 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , якому роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та права, передбачені ст.268 КУпАП, вину у вчиненому правопорушенні не визнав.

У судовому засіданні 08.04.2025 захисник ОСОБА_1 - адвокат Кобилинець Т.В. заявила клопотання про оголошення перерви у розгляді справи для надання можливості визначитися з позицією захисту, враховуючи порушення, зафіксовані на відеозаписі, при складенні протоколу. Розгляд справи 28.04.2025 відкладено у зв`язку з поданням адвокатом заяви про відкладення розгляду та надання можливості отримати вмотивоване рішення щодо постанови ЕНА №424363 від 10.03.2025.

Розгляд справи 07 травня 2025 року не відбувся у зв`язку з перебуванням головуючого судді на листку непрацездатності. Розгляд справи 27 травня 2025 року відкладено у зв`язку з поданням захисником ОСОБА_1 -адвокатом Кобилинець Т.В. заяви про відкладення розгляду у зв`язку з її участю в іншій справі та заявою ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю його адвоката. Розгляд справи 05 червня 2025 року відкладено у зв`язку з поданням захисником ОСОБА_1 - адвокатом Кобилинець Т.В. заяви про відкладення розгляду у зв`язку з її участю в іншій справі в апеляційній інстанції.

У судовому засіданні 11 червня 2025 року інспектор відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області Ільницький І.З., який складав протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №268160 від 10 березня 2025 року за ч.1 ст.130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , надав пояснення щодо складення протоколу. Зокрема, під час патрулювання виявлено автомобіль, у якого задні ліхтарі не відповідали нормам, про що винесено відповідну постанову за ч.1 ст.121 КУпАП. Під час спілкування з водієм вказаного автомобіля було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на місці та в медичному закладі. Водій казав, що пройде огляд на місці за участю адвоката. Водій мав час та можливість подзвонити та дочекатися адвоката. Але адвокат не приїхав, водій не виходив з автомобіля, не казав коли приїде адвокат. Водія неодноразово попереджали, що такі дії будуть розцінені як ухилення від огляду на стан алкогольного сп`яніння. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння складено в одному екземплярі.

У судове засідання 16 червня 2025 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Кобилинець Т.В. не прибули. До суду надійшло клопотання адвоката Кобилинець Т.В. від 16.06.2025, в якому вона просить провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Вказане клопотання та справу вцілому просить розглядати за відсутності її та ОСОБА_1 .

Враховуючи подане клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Кобилинець Т.В., суд вважає за можливе розгляд справи проводити без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисника, за наявними матеріалами справи, що відповідає ст.268 КУпАП.

В обґрунтування клопотання про закриття провадження у справі адвокат Кобилинець Т.В. посилається на те, що відповідно до рішень ЄСПЛ при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, повинні застосовуватися засади кримінального провадження. Такі докази як акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, направлення, диск з відеофайлами не можуть бути належними та допустимими, дії поліції свідчать про недотримання процедури встановлення у водія стану алкогольного сп`яніння. Підстав для зупинки автомобіля у поліції не було, як і нема постанови, яка б набрала законної сили, щодо законності зупинки ТЗ. Автомобіль зупинено з порушенням ст. 35 Закону «Про Національну поліцію», тому відповідно до «плодів отруйного дерева», сформульованої в рішеннях ЄСПЛ, недопустимими є всі наступні докази, отримані внаслідок зупинки транспортного засобу. Крім цього, поліцейським відразу не було роз`яснено прав та обов`язків, передбачених ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції. Водій виявив бажання скористатись правом на правову допомогу, однак капітан поліції не вжив жодних дій щодо надання можливості водію реалізувати своє право на отримання такої допомоги, що є порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідно до висновку ВС у справі №524/9827/16-а. Крім цього, у протоколі не зазначено, що до нього додається відеодиск, хоча такий доказ долучено до матеріалів, однак інформація про технічний пристрій, на який проводилась відеофіксація в протоколі відсутня. Якщо протокол не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис правопорушення, цей доказ є неналежним, що встановлено в Постанові ВС у справі 524/5536/17 від 15.11.2018.

Крім цього, на долученому відеозаписі зафіксовано, що на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу Drager, ОСОБА_2 жодного разу не відмовився. Працівники поліції не забезпечили йому таку можливість наполягавши на тому, що він зобов`язаний проїхати тільки в патрульному автомобілі. При цьому, в автомобілі перебував сусід підзахисного, який був тверезим та готовий був сісти за кермо. Крім цього, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння водію не вручався, працівник поліції позбавив права ознайомитись з офіційними результатами для того, щоб водій міг висловити свою позицію щодо згоди чи незгоди з вказаною в ньому інформацією на місці та отримати направлення на огляд в медичному закладі. Направлення водію також не надали. У направленні відсутня інформація чи погодився водій поїхати до медичної установи чи відмовився. У направленні вказано протокол, при цьому, така інформація вноситься тільки у випадку, коли огляд проведено в медичній установі; внесення даних протоколу свідчить про те, що поліцейський не мав наміру забезпечити огляд в медустанові.

З урахуванням наведеного просить закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника - адвоката Кобилинець Т.В., пояснення інспектора відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області Ільницького І.З., дослідивши матеріали справи та перевіривши наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з таких підстав.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій, серед іншого, зобов`язаний: - виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, а водії військових транспортних засобів - поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;

- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 розділу 1, розділами II та III Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року за № 1452/735 (далі Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103.

Відповідно до змісту ч.1-ч.3 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до змісту п.2, п.3 розділу 1 Інструкції поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану (запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці).

При цьому пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Частиною 1 ст.130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого в КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов`язки, мати захисника, оскаржувати судові рішення в апеляційному та касаційному порядку та інші.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, незважаючи на невизнання ним своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, доводиться належними та допустимими доказами у відповідності до ст.251 КУпАП, а саме:

даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №268160 від 10.03.2025 за ч.1 ст.130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 . Вказаний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП щодо змісту, оскільки в протоколі зазначено дату його складання, дані про службову особу, яка його склала, та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення та суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, протокол підписаний уповноваженою особою. Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, від підпису, від дачі письмових пояснень та від отримання копії відмовилася. Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою відповідно до вимог діючого законодавства;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зазначено ознаки, на підставі яких виникла необхідність у проведенні огляду (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів). Зазначений документ містить підпис поліцейського, який його склав, та відмітку про відмову ОСОБА_1 від огляду;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.03.2025 стосовно ОСОБА_1 . Зазначений документ містить підпис поліцейського, який його склав, та відмітку про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі КНП «Долинська БЛ»;

довідкою про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія;

копією супровідного листа заступника начальника відділення поліції №1 (м.Долина) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області від 11.03.2025 про направлення на адресу проживання ОСОБА_1 копії адмінпротоколу серії ЕПР1 №268160 від 10.03.2025 за ч.1 ст.130 КУпАП та постанови серії ЕНА4242363 від 10.03.2025 за ч.1 ст.121 КУпАП;

копією декларації про відповідність № 2/23733900 та копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/5432, яке чинне до 09.10.2025, відповідно до якого прилад «Газоаналізатор Alcotest 6820», зав. № ARLH-0142, за допомогою якого водію було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння, відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019;

відеозаписами, які наявні на долученому до протоколу диску, проведеними за допомогою автомобільного реєстратора та службового нагрудного відеореєстратора працівника поліції, що оформляв матеріали про адміністративне правопорушення. Вказаним записом, зокрема, зафіксовано як працівники поліції, здійснюючи патрулювання, зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , назвали водієві причину зупинки (щодо задніх габаритних ліхтарів невстановленого зразка). Під час спілкування з водієм поліцейський виявив ознаки алкогольного сп`яніння, про які повідомив ОСОБА_1 (відео _0002: 22:14:43 год), у зв`язку з чим запропонував водію пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, на що водій спершу погодився. ОСОБА_1 власноруч відкрив герметично упакований мундштук, працівник поліції продемонстрував відсутність вмісту алкоголю в трубці (відео _0002, 22:11:30 год до 22:15:15 год).

У подальшому ОСОБА_1 після відповідного роз`яснення кілька разів продував прилад неналежним способом, про що працівник поліції йому повідомив: «Ви не дуєте, а в себе втягуєте» і що в такому разі буде підстава для складення протоколу за ст.130 КУпАП. На що ОСОБА_1 повідомив, що він тест пройшов (відео _0002, 22:15:16 год до 22:16:06 год). Працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що у випадку відмови проходити огляд на місці зупинки транспортного засобу він має право проїхати в найближчий медичний заклад для проходження такого огляду (відео _0002, 22:16:07 год). На що водій повідомив: «Я нічого не буду проходити… Я не відмовляюся, я дув … Я не ухиляюся, почекайте (відео _0002, 22:16:22 год до 22:16:48 год). У подальшому з 22 год 18 хв до 22 год 43 хв на запитання працівника поліції, чи буде він проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 відповідав, що він буде проходити огляд проте чекає на адвоката, при цьому не повідомляв коли саме приїде адвокат, і що він пройде огляд «зараз», «за хвилину», «як получиться, коли адвокат приїде», «сьогодні», «чекайте», «мені потрібен адвокат, ви мене незаконно зупинили». Поліцейський зазначав, що такі дії ОСОБА_1 будуть розцінені як ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння. Поліцейський повторно (відео _0003, 22:35:12год) запропонував ОСОБА_1 проїхати в медичний заклад, на що той відповів, що буде проходити огляд на місці, коли приїде адвокат. Інспектор повідомляв ОСОБА_1 , що участь адвоката під час огляду на стан сп`яніння не є обов`язковою, при цьому надав час для прибуття адвоката, проте зі спливом 1 год 30 хв від моменту зупинки автомобіля ОСОБА_1 продовжував перебувати у своєму авто і повторювати все сказане ним раніше. На що поліцейський зазначив, що такі дії ОСОБА_1 розцінюються як ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння, відтак на ОСОБА_1 було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Інспектор зачитав водієві зміст вказаного протоколу, роз`яснив водію права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, повідомив про можливість подати клопотання та чи бажає водій скористатися правами, на що ОСОБА_1 відповів, що скористається правами в суді (відео _0007, 23:35:50год). Від підписання та отримання копії протоколу водій відмовився. Підстав вважати, що протокол складено з порушенням ст. 256 КУпАП, за наявними матеріалами справи не вбачається.

Суд зауважує, що частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, з метою забезпечення неможливості ухилитись від проходження такого огляду водіями, які підозрюються в керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння.

Відповідно до ПДР України водій транспортного засобу повинен не просто погодитись на проведення огляду на стан сп`яніння, а своєю поведінкою забезпечити реальну можливість проведення такого огляду і не створювати перешкоди для проведення такого огляду, висуваючи безпідставні умови, які значно ускладнюють або взагалі унеможливлюють проведення такого огляду.

Правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є закінченим з моменту відмови водія пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі; про можливість пройти огляд у медичному закладі ОСОБА_1 повідомлено двічі, на що він не погодився. Отже твердження адвоката, що поліцейський не мав наміру забезпечити огляд в медустанові, є безпідставними.

З відеозапису вбачається, що поліцейські неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, від чого ОСОБА_1 фактично відмовився. Ухилення ОСОБА_1 на вимогу поліцейського від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння протягом півтори години, з посиланням на очікування адвоката та без надання інформації коли адвокат прибуде, не можна розцінювати як згоду на проходження відповідного огляду, оскільки фактично такі дії є відмовою від проходження огляду та спрямовані на затягування часу з метою унеможливлення проведення огляду на стан сп`яніння у строк, що визначений ст.266 КУпАП.

Процесуальна поведінка ОСОБА_1 свідчила про те, що він фактично відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, що достовірно встановлено з вищевказаного відеозапису. У зв`язку з чим поліцейський правильно розцінив такі дії як відмову від проходження огляду, повідомив водія про відповідальність та склав протокол про адміністративне правопорушення.

Твердження адвоката про те, що ОСОБА_2 жодного разу не відмовився на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу Drager, та що працівники поліції не забезпечили йому таку можливість наполягавши на тому, що він зобов`язаний проїхати тільки в патрульному автомобілі, не підтверджені жодними доказами та повністю спростовуються вищевказаним відеозаписом.

Даний відеозапис отриманий у встановленому законом порядку; подія, яка зафіксована відеозаписом, відповідає суті правопорушення, викладеній в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №268160 від 10 березня 2025 року, й узгоджується з іншими доказами у справі, надає можливість детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - а тому вважаю, що відеозапис є належним та допустимим доказом.

При цьому, суд відхиляє покликання адвоката на відсутність у протоколі даних про технічний засіб, яким було здійснено відеозапис порушення (марка, відомості про сертифікацію, де саме він був розміщений тощо). Суд не вбачає в даному випадку процесуального порушення, який би впливав на належність доказу, оскільки норми КУпАП передбачають, що відеозапис проводиться з використанням спеціальних технічних засобів, без вказівки на те, що відомості про такі засоби повинні бути зазначені в протоколі. Зокрема, ч.2 ст.266 КУпАП передбачає, що матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення, - що і було зроблено працівниками поліції. При цьому, посилання адвоката на висновок ВС у справі №524/5536/17 від 15.11.2018 є безпідставним, не релевантним обставинам у даній справі про адмінправопорушення, оскільки висновок касаційної інстанції стосується змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення, що визначено у ст.283 КУпАП, а не змісту протоколу, вимоги до складання якого встановлено у ст.256 КУпАП.

Що стосується тверджень адвоката щодо невручення особі акту огляду на стан алкогольного сп`яніння та направлення суд зазначає наступне.

Суд вважає слушними твердження адвоката про те, що складення акту огляду на стан алкогольного сп`яніння в одному примірнику є порушенням вимог абз. 3 пункту 4 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Однак суд вважає, що за обставин, викладених у протоколі серії ЕПР1 №268160 від 10 березня 2025 року, за обставин відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння для вирішення питання про наявність складу правопорушення в діях водія ОСОБА_1 , який відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, не має істотного значення оформлення акту огляду на стан сп`яніння та направлення до медичного закладу працівником поліції, оскільки наявність або відсутність акту огляду та направлення до медичного закладу в матеріалах справи та вручення їх водієві не впливають на правову оцінку дій водія транспортного засобу, ОСОБА_1 , який фактично відмовився від проходження відповідного огляду на вимогу поліцейського.

Як зазначено вище, в матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів, з відміткою про відмову ОСОБА_1 від огляду (а.с.3) та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.03.2025 стосовно ОСОБА_1 , у якому зазначено аналогічні ознаки алкогольного сп`яніння (а.с.4). Також у направленні вказано про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі КНП «Долинська БЛ», відтак твердження адвоката про відсутність цих відомостей є безпідставним.

Щодо тверджень сторони захисту про незабезпечення водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, суд зазначає наступне.

Статтею 266 КУпАП та Інструкцією не передбачено проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за присутності адвоката.

Суд зауважує, що проведення огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є виконанням водієм обов`язків, встановлених Правилами дорожнього руху України, що не передбачає забезпечення працівниками поліції обов`язкової участі захисника при проведенні такого огляду.

Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було надано тривалий час для прибуття адвоката: 1 год 20 хв від моменту пропозиції пройти тест на вміст алкоголю (відео _0002, 22:11:12 год) до моменту складання протоколу (23 год 32 хв 10.03.2025, а.с.1). Протягом цього часу водій мав можливість телефонувати, у тому числі для консультацій з адвокатом, при цьому він не озвучував поліцейським жодних даних про те коли саме прибуде адвокат, що свідчить про намагання затягнути час з метою унеможливлення проведення огляду на стан сп`яніння у строк, що визначений ст.266 КУпАП.

Процесуальних порушень в діях працівників поліції чи ознак тиску з боку працівників поліції на водія не встановлено. Крім тверджень про те, що його зупинили незаконно і йому потрібен адвокат, будь-яких інших заперечень чи зауважень щодо порушення його прав ОСОБА_1 не висловлював.

Стефанський Р.В. скористався правовою допомогою професійного адвоката під час розгляду справи в суді, право на захист ОСОБА_1 не порушено.

Посилання адвоката на постанову Верховного Суду від 18.02.2020 у справі №524/9827/16-а, суд вважає безпідставним, оскільки у вказаній постанові касаційний суд досліджував правомірність постанови поліцейського, складеної на місті зупинки ТЗ, без надання права водію скористатися правовою допомогою адвоката. Натомість розгляд справи за ч.1 ст.130 КУпАП здійснюється судом. Під час розгляду адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП положення ст. 268 КУпАП судом були дотримані, зокрема, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, скористалася правом на юридичну допомогу.

Необґрунтованими також є і доводи захисника про те, що працівник поліції не відразу роз`яснив ОСОБА_1 права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції. З відеозапису, оглянутого в судовому засіданні, встановлено, що працівник поліції роз`яснив водієві права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, повідомив про можливість подати клопотання та чи бажає водій скористатися правами, на що ОСОБА_1 відповів, що скористається правами в суді, від підписання та отримання копії протоколу водій відмовився (відео _0007, 23:35:50 год). Будь-яких заяв, зауважень, скарг при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував. Відтак суд вважає, що співробітники поліції роз`яснили особі її права, порушення правил складання протоколу про адміністративне правопорушення, які були б підставою для закриття провадження у справі, відсутні.

Щодо твердження адвоката про те, що автомобіль зупинено з порушенням ст. 35 Закону «Про Національну поліцію», а тому за доктриною «плодів отруйного дерева» недопустимими є всі наступні докази, у т.ч. протокол про адмінправопорушення, суд зазначає наступне.

Сторона захисту не пояснила, яким чином правомірність дій працівників поліції щодо зупинки транспортного засобу перебуває у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, і як саме це впливає на встановлений факт фактичної відмови водія пройти такий огляд.

До матеріалів справи долучено копію постанови серії ЕНА4242363 від 10.03.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладення штрафу за керування транспортним засобом, в якому встановлено зовнішні світлові прилади, задні ліхтарі, що не відповідають вимогам і стандартам, передбаченим заводом-виробником.

Відомостей про скасування (чи оскарження) даної постанови матеріали справи не містять.

Доводи адвоката про те, що зупинка ОСОБА_1 була не законна, не знайшли свого обґрунтованого підтвердження, оскільки поліцейський роз`яснив особі підстави зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , що підтверджується відеозаписом (відео _0002, 22:11:30 год), та склав відповідну постанову від 10.03.2025 за ч.1 ст.121 КУпАП.

Суд вважає за необхідне зазначити, що незгода водія із причинами зупинки не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки такий обов`язок прямо передбачений пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України та не пов`язаний з причиною зупинки транспортного засобу. За невиконання такого обов`язку, тобто відмову водія від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння, настає юридична відповідальність, передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Законність підстав зупинки транспортного засобу не охоплюється диспозицією ст.130 КУпАП, а відтак не підлягає доказуванню у даній справі. Об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення не містить у собі елементи іншого правопорушення, а тому кваліфікація діянь особи здійснюється самостійно від інших видів адміністративної відповідальності. Дії працівників поліції щодо законності таких підстав зупинки можуть бути оскаржені в окремому порядку, зокрема, в адміністративному, із наданням суду відповідних доказів на підтвердження таких обставин.

Суд зазначає, що керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків. Відтак право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку огляд у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, відповідно до законодавства працівник поліції самостійно, на власний розсуд доходить висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння. І при виявленні поліцейським ознак алкогольного сп`яніння, на вимогу останнього, водій зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Відтак вимога працівників поліції пройти огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння була аргументованою, вмотивованою та ґрунтувалась на правових підставах. Доводи адвоката щодо неправомірності дій поліцейських безпідставні та спростовані наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи адвоката про неналежне оформлення доказів є неспроможними, не впливають на правову оцінки вищевказаних доказів та не свідчать про порушення прав та законних інтересів ОСОБА_1 .

Зокрема, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

У матеріалах справи відсутні дані, які дають підстави вважати, що дії працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення порушували права та свободи ОСОБА_1 , а наявні у справі докази, отримані у встановленому законом порядку.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що працівники поліції, уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення, дотрималися процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, що визначена ст. 266 КУпАП, Інструкцією та Порядком, про які вказано вище.

Також в додатках до протоколу наявне зобов`язання (розписка) про відсторонення від керування автомобілем, в якому ОСОБА_1 вказав, що зобов`язується не керувати транспортним засобом протягом 24 годин.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази є достатньо переконливими, чіткими, такими, що узгоджуються між собою, одержані в порядку, встановленому КУпАП та дозволяють повно і всебічно встановити обставини, які мають істотне значення.

Вказаними доказами підтверджено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, ОСОБА_1 , у якого поліцейський виявив ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, так і в медичному закладі. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано. Також жодних доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо), ОСОБА_1 та його захисник під час розгляду суду не надали.

Таким чином, з огляду на встановлені під час розгляду справи обставини, за наявності достатніх, беззаперечних, належних та допустимих доказів, що підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та його фактичну відмову як особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є доведеною. Отже немає підстав для закриття провадження, тому у клопотанні захисника про закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення слід відмовити за безпідставністю вимог.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація, на думку суду, не є сумнівними, узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Невизнання своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 суд оцінює критично, як спробу ухилитись від притягнення до адміністративної відповідальності за вчинене, разом з тим суду надано достатньо доказів на підтвердження вчинення порушення за ч.1 ст.130 КУпАП та вини у цьому ОСОБА_1 , підстав сумніватися в їх достатності та достовірності немає.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд звертає увагу на те, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та створює підвищену небезпеку, як для самого водія, так і для його пасажирів та інших учасників дорожнього руху і може призвести до тяжких непоправних наслідків.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує особу правопорушника, який до адміністративної відповідальності не притягувався, характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка доведена повністю, судом не встановлені обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність особи. Відтак суд вважає, щона ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 гривень 60 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и л а :

у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Кобилинець Т.В. про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення - відмовити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Роз`яснити, що відповідно до ст.307, ст.308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя: М.П.Кілик