ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/464/25
Провадження №3/477/370/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року місто Миколаїв

Суддя Вітовського районного суду Миколаївської області Саукова А.А., з секретарем судових засідань - Дорош Я. Р., Герасимовою Г. В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , адвоката - Капінос І. І., потерпілого - ОСОБА_2 , законного представника потерпілого - ОСОБА_3 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за частиною 1 статті 184 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 606083 від 09 березня 2025 року, 08 березня 2025року 0 21.00год. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , не виконала свої батьківські обов`язки відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: останній виражався лайливими словами відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та погрожував фізичною розправою.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник проти протоколу заперечували, просили закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення. ОСОБА_1 пояснила, що приділяє належну увагу вихованню сина, який відвідує школу, добре навчається, раніше таких ситуацій ніколи не виникало. Дана ситуація сталася через те, що діти між собою посварились. 08 березня 2025 року син повідомив їй, що вони з ОСОБА_5 посварились через дівчину. ОСОБА_5 писав дівчинці погрози, вона поскаржилася ОСОБА_4 та він заступився за неї у такій формі. Потім синові телефонував родич ОСОБА_4 та погрожував в`язницею. Вона з цього приводу зверталась до органів поліції, але їй повідомили про відсутність складу кримінального правопорушення за викладених у її заяві обставин. Наступного дня до них приїхали працівники поліції, опитали сина, дали прослухати звукозапис розмови сина з ОСОБА_5 . Вони вибачились перед мамою ОСОБА_5 . Вона провела роз`яснювальну бесіду з сином та він запевнив її, що більше так не буде. Зараз діти не спілкуються.

Законний представник потерпілого - ОСОБА_2 пояснила, що 08 березня 2025 року її син - ОСОБА_5 повідомив їй, що він посперечався з дівчиною і йому на телефон надходять погрози від хлопця. Вона порадила синові зберігати ці повідомлення, щоб показати їх мамі хлопчика. Вона та її родич - дядько ОСОБА_5 , намагались поспілкуватись з ОСОБА_4 , але він і їм нагрубив. Наступного дня вона викликала поліцію, вони їздили до ОСОБА_4 та його мами, при ній ніхто не вибачався, а вибачилися вже коли вона вийшла з будинку (про це їй повідомив працівник поліції). Раніше діти: її син, ОСОБА_4 та дівчинка, через яку склалася ця ситуація - ОСОБА_8 , спілкувались разом та все було добре. Це був єдиний такий випадок. Десь за місяць до цього випадку також сталася суперечка між дітьми, її чоловік розбирався у ситуації та повідомив їй, що там обидва винуваті. Діти сваряться, миряться, це - діти, але така поведінка ОСОБА_4 є неприпустимою. На сьогоднішній день діти зустрічаються на дитячому майданчику, але між собою не спілкуються.

ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив, що сварка з ОСОБА_4 сталася через дівчину та на сьогоднішній день вони з ОСОБА_4 не спілкуються.

Вислухавши осіб, які з`явились у судове засідання, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд дійшов наступного висновку.

Згідно статті 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 08 березня 2025року о 21.00год. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , не виконала свої батьківські обов`язки відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: останній виражався лайливими словами відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та погрожував фізичною розправою, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

Проте, всупереч положенням статті 251 КУпАП органом, що склав протокол адміністративне правопорушення, належних доказів правопорушення до суду не надано.

Частина 1 ст.184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 «не виконала свої батьківські обов`язки відносно свого неповнолітнього сина», а не «ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей», відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП.

При цьому в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме батьківські обов`язки не виконала ОСОБА_1 .

Крім того, диспозиція даної статті є бланкетною, оскільки містить посилання на певне законодавство, яке передбачає виконання батьками своїх обов`язків, і при кваліфікації дій особи за цією статтею необхідно зазначати, яка саме норма законодавства порушена.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення спеціальна норма права застосована не була.

Як роз`яснено у Постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Як встановлено під час розгляду справи, між дітьми: сином ОСОБА_1 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виникла сварка під час приватного спілкування у телефонному режимі, під час якої син ОСОБА_1 допустив нецензурні висловлюваня. Такий випадок стався вперше. Після того, як ОСОБА_1 дізналася про ці обставини, вона провела з сином співбесіду, та більше такої поведінки з боку сина не повторювалось, що підтверджено потерпілим та його законним представником в судовому засіданні.

Відповідно до характеристики класного керівника та висновку практичного психолога Михайло-Ларинського ліцею Воскресенської селищної ради син ОСОБА_1 - ОСОБА_4 добре навчається, має дружні відносини з однокласниками, ввічливий, має багато друзів, батьки створили всі умови для забезпечення якісного навчання, хлопчик відвідує спортивні секції, дбайливо виконує громадські доручення, батьки приділяють належну увагу вихованню сина.

Щодо притягнення раніше до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відомості відсутні.

Отже, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи не доведено факту свідомого ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків. Крім того, як зазначалось вище, в протоколі не зазначено норму спеціального закону, яку порушила ОСОБА_1 , та не зазначено, від виконання яких саме батьківських обов`язків, передбачених законодавством, вона ухилилась.

За змістом статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вищевказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії») у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 283, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, через відсутність події і складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Вітовський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складений 11 червня 2025 року.

Суддя А. А. Саукова