Справа № 450/976/25 Провадження № 3/450/774/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мельничук І. І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

водій ОСОБА_1 25.02.2025 року о 16 год. 35 хв. в с. Пасіки-Зубрицькі, дорога «Київ-Чоп», 547 км, керуваючи транспортним засобом DAEWOO NUBIRA д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння кінцівок рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, згідно чинного законом порядку. Правопорушення вчинено повторно, протягом року, що підтверджується протоколом серії ААД № 998203 від 27.10.2024 року, від керування транспортним засобом відсторонений.

Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, будучи належним чином повідомленим про місце та час судового розгляду. Клопотань до суду не скеровував.

При цьому, визначений частиною другою статті 268 КУпАП перелік справ, розгляд яких здійснюється за обов`язкової присутності особи, не містить справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 статтею 130 КУпАП.

Відповідно до глави 21 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ «Смірнова проти України» (Smirnov v. Ukraine, Application N 36655/02) , «Карнаушенко проти України» (Karnaushenko v. Ukraine, Application N 23853/02) .

Відтак, враховуючи необхідність дотримання строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених законом, суд прийшов до переконання щодо розгляду адміністративної справи за відсутності особи, яка притягається до адмінвідповідальності ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення в межах наявних доказів, приходжу до висновку, що про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, його вина доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 256224 від 25.02.2025 року; копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 256207 від 25.02.2025 року; постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 4148612 від 25.02.2025 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 25.02.2025 року та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.02.2025 року, згідно яких останній відмовився від огляду, рапортами від 25.02.2025 року; формою виводу адмінпрактики щодо ОСОБА_1 від 25.02.2025 року; постановою Золочівського районного суду Львівської області від 03.12.2024 року (справа № 445/2590/24); довідкою старшого інспектора САП ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Вікторії Чухай від 04.03.2025 року, що згідно інформації внесеної підсистеми «Адмінпрактика» ІТС «Інформаційного порталу Національної поліції України» станом на 25.02.2025: 27.10.2024 працівниками Золочівського РВП ГУНП у Львівській області відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 998203 за ч.1 ст. 130 КУпАП та скеровано для розгляду до Золочівського районного суду Львівської області. Згідно Єдиного державного реєстру судових рішень від 03.12.2024 у справі 445/2590/24 на вказаного громадянина накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. з позбавленням права керування на 1 (один) рік, а також згідно бази даних внесених підсистеми «НАС Посвідчення водія» ІКС «Інформаційного порталу Національної поліції України» за гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не числиться; відповіді «Про надання інформації» на запит начальника ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області Ігора Жолніра від 26.02.2025 року № 68440-2025, за підписом в.о. начальника ТСЦ № 4649 РСЦ ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях Андрія Лапки, із якої вбачається, що згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів, держателем якого є МВС України, станом на 01.03.2025 р. за гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 транспортних засобів не зареєстровано; відеозаписом.

Оцінені судом докази доводять винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пункту 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Тому враховуючи наведене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчинене повторно протягом року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 28 КУпАП, оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета.

У відповідності до абзацу 4 п. 28 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року (із змінами і доповненнями від 19.12.2008 року №18) «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - не можна накладати оплатне вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 256224 від 25.02.2025 року, в графі належність транспортного засобу DAEWOO NUBIRA д.н.з. НОМЕР_1 не зазначено власника такого.

У той же час, згідно відповіді на запит начальника ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області полковника поліції Сергія Захарчика від 27.02.2025 року № 68440-2025, за підписом в.о. начальника ТСЦ № 4649 РСЦ ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях Андрія Лапки, із якої вбачається, що згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів, держателем якого є МВС України, станом на 01.03.2025 р. за гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 транспортних засобів не зареєстровано.

Вирішуючи питання про вид стягнення, з врахуванням особи правопорушника, беручи до уваги те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем, який йому не належить, приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення у виді штрафу в розмірі 2 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Керуючись ст. ст. 36, 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 605, 60 гривень судового збору.

Роз`яснити, що відповідно до вимог частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяІ. І. Мельничук