Справа № 450/1529/25 Провадження № 3/450/1283/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мельничук І. І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка працює на посаді директора Комунального закладу Солонківської сільської ради «Ліцей імені Героя України Миколи Паньківа», жительки АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 173-4 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора КЗ ССР «Ліцей ім. Г. України М. Паньківа» не повідомила уповноважений підрозділ органу Національної поліції України про випадки булінгу учасника освітнього процесу, а саме малолітнього Бенторкі Закарія, учня 6-В класу, встановлено, що матір останнього зверталася до навчального закладу з письмовими заявами щодо вчинення булінгу відносно її сина.

06.06.2025 року через канцелярію Пустомитівського районного суду Львівської області надійшли письмові пояснення від ОСОБА_1 , в яких вона просить суд відмовити в притягненні її до адміністративної відповідальності та накладенні стягнення за ч. 5 ст. 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрити провадження, свою позицію мотивує тим, що вона призначена директором Ліцею імені Героя України Миколи Паньківа з 01.08.2024 року, повідомила, що 23.09.2024 до навчального закладу вперше надійшла заява від ОСОБА_2 щодо неправомірних дій стосовно її сина ОСОБА_3 . Подібні заяви також надходили 02.10, 07.10 і 29.11.2024, що зареєстровано в навчальному закладі. У відповідності до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про освіту» (в редакції до 06.10.2024), директор розглядав ці заяви, інформував поліцію та службу у справах дітей у телефонному режимі, хоча письмових повідомлень на той момент закон не вимагав. Лише з 06.10.2024 були внесені зміни, які зобов`язали директора письмово повідомляти про випадки насильства. У відповідь на заяви, в навчальному закладі були вжиті профілактичні заходи: проведено виховні години, збори з батьками, зустрічі з психологом та представниками ювенальної поліції. Також створено і скликано комісію з розгляду випадків булінгу. Після 29.11.2024 року нових звернень щодо ОСОБА_4 не надходило до 07.04.2025, коли директор дізналася від класного керівника та поліції про заяву ОСОБА_5 до правоохоронців та ймовірне самогубство дитини. Поліція звинуватила директора в адміністративному правопорушенні (ч. 5 ст. 173-4 КУпАП) - неповідомленні поліції у письмовій формі. Проте вона вважає це безпідставним, оскільки: нові обставини їй стали відомі лише 07.04.2025 року; усі заяви були розглянуті, вжито заходів; письмове повідомлення стало обов`язковим лише з 06.10.2024 року; повідомлення було здійснене телефоном. А також зазначає, що з часу останньої заяви (29.11.2024) до дати складання протоколу (08.04.2025) минуло понад 4 місяці, що перевищує строки притягнення до відповідальності, встановлені ст. 38 КУпАП.

ОСОБА_1 , в судове засідання з`явилася, підтримала свою позицію, викладену нею у письмових поясненнях, поданих до суду 05.06.2025 року, вказала, що на момент вчинення правопорушення не була обізнана про обов`язок надавати саме письмове повідомлення, оскільки відповідні зміни до законодавства, набрали чинності лише 06.10.2024 року, а її призначення на посаду відбулося нещодавно. У той же час, визнала, що незнання норм законодавства та службових обов`язків не звільняє її від відповідальності. Водночас, ОСОБА_1 просила суд закрити провадження у справі, посилаючись на те, що з моменту вчинення правопорушення минув строк притягнення до адміністративної відповідальності, встановлений ст. 38 КУпАП.

Згідно з положенням ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстава для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 3-1 ст. 1 Закону України «Про освіту» булінг (цькування) - діяння (дії або бездіяльність) учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого. Типовими ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про освіту» керівник закладу освіти в межах наданих йому повноважень повідомляє уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України та службі у справах дітей про випадки булінгу (цькування) в закладі освіти; забезпечує створення у закладі освіти безпечного освітнього середовища, вільного від насильства та булінгу (цькування); розглядає заяви про випадки булінгу (цькування) здобувачів освіти, їхніх батьків, законних представників, інших осіб та видає рішення про проведення розслідування; скликає засідання комісії з розгляду випадків булінгу (цькування) для прийняття рішення за результатами проведеного розслідування та вживає відповідних заходів реагування.

У той же час, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо запобігання насильству та унеможливлення жорстокого поводження з дітьми» від 06.04.2024 року внесено зміни до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про освіту», зокрема покладено на керівника навчального закладу обов?язки щодо розгляду усних та письмових заяв (скарг, повідомлень) про випадки насильства або жорстокого поводження з дитиною в закладі освіти протягом однієї доби з моменту надходження та у разі виявлення ознак насильства або жорстокого поводження невідкладного повідомлення про це батьків, інших законних представників дитини, а також письмового повідомлення уповноваженого підрозділу органу Національної поліції України та служби у справах дітей. Вищевказані положення закону набрали чинності 06.10.2024 року.

Зокрема, відповідно до п.2 розділу ІІ Порядку реагування на випадки булінгу, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України № 1646 від 28.12.2019 року, керівник закладу освіти у разі отримання заяви або повідомлення про випадок булінгу (цькування): невідкладно у строк, що не перевищує однієї доби, повідомляє територіальний орган (підрозділ) Національної поліції України, принаймні одного з батьків або інших законних представників малолітньої чи неповнолітньої особи, яка стала стороною булінгу (цькування); за потреби викликає бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги для надання екстреної медичної допомоги; повідомляє службу у справах дітей з метою вирішення питання щодо соціального захисту малолітньої чи неповнолітньої особи, яка стала стороною булінгу (цькування), з`ясування причин, які призвели до випадку булінгу (цькування) та вжиття заходів для усунення таких причин; повідомляє центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з метою здійснення оцінки потреб сторін булінгу (цькування), визначення соціальних послуг та методів соціальної роботи, забезпечення психологічної підтримки та надання соціальних послуг; скликає засідання комісії з розгляду випадку булінгу (цькування) (далі - комісія) не пізніше ніж упродовж трьох робочих днів з дня отримання заяви або повідомлення.

Диспозиція ч. 5 ст. 173-4 КУпАП передбачає відповідальність за неповідомлення керівником закладу освіти уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про випадки булінгу (цькування) учасника освітнього процесу.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина правопорушниці ОСОБА_1 доведена матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 451126 від 08.04.2025 року;

- характеристикою учня 6-В класу Комунального закладу Солонківської сільської рали «Ліцей імені Героя України ОСОБА_6 » ОСОБА_3 , 2013 року народження, за підписом директора Надії Залицяйло, класного керівника Марії Заваринської;

- характеристикою учня 6-В класу Комунального закладу Солонківської сільської рали «Ліцей імені Героя України Миколи Паньківа» ОСОБА_7 , 2013 року народження, за підписом директора Надії Залицяйло, класного керівника Марії Заваринської;

- скаргою ОСОБА_2 щодо регулярної расової дискримінації, а також заявою від 23.09.2024 року, відповідно до змісту якої остання просить провести відкритий урок з залученням психолога та представників ювенальної поліції для учнів 6-В класу, та окремо для ОСОБА_7 і для всіх дітей;

- скаргою ОСОБА_2 від 02.10.2024 року, згідно якої, остання просить розібрати факт расової дискримінації щодо її сина, його однокласницею ОСОБА_7 , інцидент мав місце 02.10.2024 року;

- скаргою ОСОБА_2 від 04.10.2024 року, в якій також вказано про факти приниження за расовою ознакою учня 6-В класу, його однокласницею ОСОБА_8 , вказує, що випадок мав місце 07.10.2024 року;

- скаргою ОСОБА_2 від 09.10.2024 року, відповідно до якої, мати ОСОБА_3 , просить розібрати факти систематичного, а саме з початку навчального року, булінгу та расової та релігійної дискримінації її сина зі сторони його однокласниці ОСОБА_7 ;

- заявою ОСОБА_2 від 29.11.2024 року, згідно якої остання просить звернути увагу та провести виховну бесіду з батьками ОСОБА_9 , оскільки 29.11.2024 року така здійснила фізичне насилля відносно Бенторкі Закарія;

- протоколами групової психологічної діагностики ві 16.01.2025 року, за підписом практичного психолога ОСОБА_10 ;

- протоколом обстеження за методикою діагностики наявності страхів від 16.01.2025 року, клас 6-В;

- заявою ОСОБА_2 від 06.04.2025 року, згідно якої остання просить прийняти міри до осіб із числа однокласників її сина ОСОБА_3 , у період із кінця березня по 04.04.2025 року, вчиняють булінг відносно її малолітнього сина, конфліктують з останнім;

- рапортом ст. інспектора СЮП ВП ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції Ангеліни Лащак від 09.04.2025 року, згідно якого на лінію 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про спробу самогубства її сина Бенторкі Закарії, нібито через булінг з боку однокласників у Ліцеї ім. Героя України М. Паньківа. У ході перевірки з`ясовано, що між Закарією та ОСОБА_11 мав місце одноразовий словесний конфлікт, який учні вирішили самостійно. Факт булінгу не підтвердився. Також виявлено, що мати неодноразово зверталась до школи із заявами щодо неправомірної поведінки ОСОБА_7 , після чого школа вжила заходів, і порушення припинилися. Разом з тим, встановлено, що директор школи ОСОБА_1 не здійснила письмового повідомлення поліції, чим порушила ч. 3 ст. 26 Закону України «Про освіту». Складено протокол за ч. 5 ст. 173-4 КУпАП, від підпису в якому ОСОБА_1 відмовилась, посилаючись на вжиті заходи реагування;

- реєстрацією ЄО № 5236 від 05.04.2025 року;

- поясненнями ОСОБА_1 від 08.04.2025 року;

- поясненнями ОСОБА_2 від 05.04.2025 року;

- поясненнями ОСОБА_2 від 08.04.2025 року;

- поясненнями ОСОБА_3 від 08.04.2025 року;

- поясненнями ОСОБА_12 від 10.04.2025 року;

- поясненнями ОСОБА_7 від 10.04.2025 року;

- поясненнями ОСОБА_13 від 08.04.2025 року;

- поясненнями ОСОБА_14 від 08.04.2025 року;

- поясненнями ОСОБА_15 від 08.04.2025 року;

- рапортом СЮП ВП ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції Ангеліни Лащак від 09.04.2025 року, згідно якого ст. інспектором встановлено, що у ході перевірки за фактом булінгу щодо учня 6-В класу Бенторкі Закарії (29.12.2013 р.н.) було встановлено, що його мати ОСОБА_2 неодноразово зверталася до адміністрації ліцею з письмовими заявами щодо психологічного цькування з боку ОСОБА_7 у період з 23.09.2024 по 29.11.2024. Директор ліцею ОСОБА_1 повідомила, що були вжиті заходи: залучено шкільного психолога, проведено бесіди з ОСОБА_16 та її батьками, після чого булінг припинився. Втім, виявлено, що адміністрація школи не здійснила обов`язкового письмового повідомлення поліції, чим порушила ч. 3 ст. 26 Закону України «Про освіту». У зв`язку з цим на директора складено протокол за ч. 5 ст. 173-4 КУпАП. ОСОБА_1 від підпису відмовилась, посилаючись на вжиті заходи реагування. Також встановлено, що ОСОБА_17 неодноразово принижувала Бенторкі Закарію через його алжирське походження, що могло завдати шкоди його психологічному здоров`ю. Однак, строк для притягнення до адміністративної відповідальності батьків дитини сплив, відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП, і тому притягнення стало неможливим.

- рапортом ст. інспектора СЮП ВП ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції Ангеліни Лащак від 14.05.2025 року, згідно змісту якого 08.04.2025 року старшим інспектором сектору ювенальної превенції, лейтенантом поліції Лашак А.О., було складено протокол №?ВАД 451126 про те, що директорка не повідомила поліцію про випадки булінгу щодо учня 6-В класу Бенторкі Закарія. Сам факт виявлення заяв від матері учня ОСОБА_2 та встановлення неповідомлення поліції адміністрацією школи стався 08.04.2025 близько 12:00 год. за адресою: Львівська обл., с. Солонка, вул. Людкевича, це й вважається моментом отримання поліцією інформації про правопорушення.

Документи (протоколи), долучені особою, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на підтвердження доводів, щодо вжиття заходів щодо протидії булінгу (цькування) з учасниками навчального процесу учнями та їх батьками, не можуть бути прийняті судом як належні та допустимі докази в межах розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки такі не містять ознак офіційного службового документа, а саме: не мають реєстраційних вихідних номерів та/або вхідних реквізитів; не засвідчені належним чином, зокрема не містять підпису відповідальної посадової особи, печатки навчального закладу (якщо така передбачена), дати реєстрації або доказу фактичного направлення адресатам; не надано жодних доказів направлення чи доведення змісту таких документів до відома інших учасників освітнього процесу (наприклад, батьків, класного керівника, служби у справах дітей, поліції тощо); відсутні підтвердження здійснення заходів у хронологічному порядку, що унеможливлює встановлення дійсної дати проведення заходів чи їх зв`язку із розглядом заяв щодо булінгу тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не було повідомлено уповноважений орган Національної поліції України про випадок булінгу (цькування) в КЗ ССР «Ліцей ім. Г. України М. Паньківа», що знаходить за адресою: Львівська обл., Львівський р-н, с. Солонка, вул. Людкевича, 2, 29.11.2024 року, а тому, вважаю, що в діях останньої є ознаки правопорушення передбаченого ч.5 ст. 173-4 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій шостій цієї статті.

Тобто приписами ст. 38 КУпАП встановлено строки, після закінчення яких виключається накладення адміністративних стягнень.

Як вбачається зі змісту ст.38 КУпАП початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день вчинення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень.

Триваючим адміністративним правопорушенням є порушення, пов`язані з довготривалим, безперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила які-небудь встановлені дії або бездіяльність, і далі перебуває в стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан триває протягом значного часу, і весь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Як слідує з правових висновків, викладених в п. 17, 18 постанови Верховного Суду від 03.05.2018 року по справі №487/2854/17,Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття «триваюче» правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально.

Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

У той же час, враховуючи, що правопорушення вчинене 29.11.2024 року, однак виявлене 08.04.2025 року, протокол про адміністративне правопорушення складений того ж дня, матеріали справи надійшли до суду 11.04.2025 року, після доопрацювання на виконання вимог Постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.04.2025 року, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 повернулись 19.05.2025 року та на підставі матеріалів справи суд приходить до висновку, що в цій справі наявні ознаки триваючого правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки протягом вересня листопада 2024 року до керівництва навчального закладу неодноразово надходили письмові заяви та скарги від матері малолітнього ОСОБА_3 - ОСОБА_2 про випадки булінгу з боку учасників освітнього процесу; уповноваженою на те особою, не було належним чином виконано обов`язок письмового повідомлення уповноваженого підрозділу органу Національної поліції України, як цього вимагає ч. 3 ст. 26 Закону України «Про освіту» (в редакції, чинній після 06.10.2024 року); бездіяльність щодо письмового повідомлення тривала протягом усього періоду наявності скарг та заяв, і припинилася лише 08.04.2025 року, коли факт правопорушення був виявлений представником поліції.

З огляду на викладене, суд кваліфікує діяння як триваюче правопорушення, початком якого є дата надходження першої заяви про булінг після набрання чинності відповідних змін до законодавства, а моментом його виявлення 08.04.2025 року.

Вирішуючи питання про вид стягнення, з врахуванням особи правопорушника, приходжу до висновку, що на правопорушника ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення, у виді штрафу.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ч. 5 ст. 173-4 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 605, 60 гривень судового збору.

Роз`яснити, що відповідно до вимог частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяІ. І. Мельничук