Справа № 191/1627/25
Провадження № 3/191/604/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Окладнікова О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої продавцем у ФОП « ОСОБА_2 », зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ;

за ч.1 ст.164 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

04.04.2025 року із Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла справа з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №409401 від 27.03.2025 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП, в якому зазначено, що 27.03.2025 року близько 11:30 години за адресою: АДРЕСА_2 , в продуктовому магазині ФОП « ОСОБА_2 » гр. ОСОБА_1 здійснила продаж тютюнових виробів, а саме марки «Пасаж», не маючи ліцензії на ведення певного виду господарської діяльності.

02.05.2025 року від захисника адвоката Ярохович Т.А. надійшли письмові пояснення по справі, у яких адвокат зазначила, що ОСОБА_1 з порушенням, зазначеним в протоколі не згодна, вважає, що справа про притягнення її до адміністративної відповідальності підлягає закриттю через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення. Так, ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем та здійснює свою господарську діяльність у приміщенні магазину за адресою: АДРЕСА_2 . 27 березня 2025 року приблизно об 11 годині 20 хвилин до магазину за зазначеною адресою зайшов невідомий чоловік та попросив продати цигарки, на його прохання ОСОБА_1 відповіла, що не здійснює торгівлю тютюновою продукцією та такого товару немає у неї в продажу і зазначений невідомий вийшов з магазину та пішов у невідомому напрямку. Через декілька хвилин до магазину зайшли три особи у поліцейській формі та представилися працівниками поліції і сказали, що ними встановлено здійснення ОСОБА_1 продажу тютюнової продукції без необхідних документів, а саме: без ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами. Не реагуючи на заперечення ОСОБА_1 поліцейські одразу почали проводити огляд магазину на наявність тютюнових та алкогольних виробів. Однак зазначена продукція у магазині була відсутня, бо ОСОБА_1 не здійснює реалізацію тютюну та алкоголю. Не дивлячись на заперечення ОСОБА_1 , щодо незаконних дій, працівники поліції почали перевірку особистих речей ОСОБА_1 , а саме перевірили вміст кишень її куртки та сумки, чим фактично здійснили особистий обшук. З сумки вилучили пачку цигарок марки «Вінстон», які вона використовує для особистого вжитку та склали протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 409401 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 164 КУпАП. В протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 409401 лейтенант поліції Міненко Л.М. зазначила, що у ОСОБА_1 вилучено для тимчасового зберігання: «Цигарки марки Пасаж одна пачка та цигарки Вінстон одна пачка». Як було зазначено в поясненнях вище, пачку цигарок марки «Вінстон» працівники поліції вилучили в сумці ОСОБА_1 серед особистих речей, які нею використовуються для необхідних життєвих потреб, що не заборонено чинним законодавством. Пачку ж тютюнових виробів марки Пасаж працівники поліції принесли з собою, та сказали що вилучили її у невідомої особи, яка нібито придбала вказані цигарки у ФОП ОСОБА_1 . З обставинами викладеними в протоколі та вчиненим правопорушенням ОСОБА_1 повністю не погодилася, про що вказала в зазначеному протоколі в графі пояснення, оскільки не здійснює реалізацію тютюнових виробів та алкогольних напоїв. Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 409401 не викладено об`єктивну сторону вчиненого правопорушення (діяння, його наслідки та причинний зв`язок між ними, місце, час, спосіб і засоби вчинення правопорушення). А саме, вказаний протокол не містить відомостей про те, кому саме ОСОБА_1 здійснювала продаж алкогольних напоїв, тютюнових виробів, протягом якого часу вона здійснювала відповідну діяльність (у даному випадку це має бути проміжок часу, а не конкретна дата й час, оскільки господарська діяльність обов`язково має тривалий, а не одноразовий характер); всі встановлені окремі факти такої діяльності, які в своїй сукупності підтверджують самостійний, ініціативний і систематичний характер діяльності, яку здійснює особа, адже ці ознаки є обов`язковими для висновку про здійснення господарської діяльності. Окрім того, матеріали справи не містять жодних належних доказів продажу тютюнових виробів ОСОБА_1 , зокрема фото-, відеофіксації, показань свідків, чеку чи інших доказів, які могли б підтвердити саме факт продажу. Враховуючи ті обставини, що ФОП ОСОБА_1 взагалі не здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, а наявність в особистих речах ОСОБА_1 пачки цигарок не свідчить про реалізацію тютюну та алкоголю і здійснення господарської діяльності яка потребує особливого дозволу чи ліцензії, тож дії ОСОБА_1 не містять складу правопорушення за ст. 164 КУпАП. Сам факт знаходження цигарок у особистих речах не може свідчити про продаж, оскільки відсутній сам факт передачі товару іншій особі та отримання коштів. В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 отримувала грошові кошти або будь-яку вигоду від продажу цигарок, що є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП. Тому адвокат просила провадження по справі № 191/1627/25 про притягнення до адміністративної відповідальності фізичної особи підприємця ОСОБА_1 за ознаками правопорушення передбаченого ст. 164 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У сьогоднішнє судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду, яка доставлена їй у додаток «Viber» 30.05.2024 року.

У п.41 рішення по справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки ОСОБА_1 була обізнана про наявність в суді справи про адміністративне правопорушення відносно неї та отримала судову повістку про виклик до суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі внаслідок відсутності події і складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), тому вона є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

У контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №409401 від 27.03.2025 року, складеного відносно ОСОБА_1 , встановлено, що 27.03.2025 року близько 11:30 години за адресою: АДРЕСА_2 , в продуктовому магазині ФОП « ОСОБА_2 » гр. ОСОБА_1 здійснила продаж тютюнових виробів, а саме марки «Пасаж», не маючи ліцензії на ведення певного виду господарської діяльності.

Частиною 1 статті 164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, полягає у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ч. 2 ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено письмові пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких остання пояснила, що 27.03.2025 року близько 11:30 години за адресою: АДРЕСА_3 , в магазині продуктів працює продавцем та не продає алкогольні напої та тютюнові вироби, зокрема, військовослужбовцям.

Також до протоколу долучено письмові пояснення ОСОБА_3 , відповідно до яких останній пояснив, що 27.03.2025 року близько 11:30 години він знаходився у с. Великомихайлівка, поблизу магазину «(у поясненнях пусте місце)», який розташований за адресою: с. Великомихайлівка, вул. (у поясненнях пусте місце), він зайшов у цей магазин та придбав пачку цигарок «Пасаж» за ціною 85 грн. за пачку. Додав, що цигарки жінка дістала з-під прилавку, з чорної сумки. Також його побратими не перший раз купували у цьому магазині тютюнові вироби.

Із пояснень ОСОБА_3 неможливо встановити у якому магазині і за якою адресою він купував цигарки.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів здійснення торгівлі 27.03.2025 року близько 11:30 години ОСОБА_1 тютюновими виробами без отримання ліцензії на провадження даного виду господарської діяльності, як того передбачає диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП. Отже, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Враховуючи зазначену практику Європейського суду з прав людини та презумпцію невинуватості, передбачену статтею 62 Конституції України, матеріали даної справи про адміністративне правопорушення не містять доказів про здійснення 27.03.2025 року близько 11:30 години торгівлі ОСОБА_1 тютюновими виробами без отримання ліцензії на провадження даного виду господарської діяльності, що виключає подію адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Таким чином, суд не знаходить підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП України через відсутність в її діях події та складу даного адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок відсутності події та складу правопорушення.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 247, 245, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.164 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Речові докази, які згідно з квитанцією №301/2025 про отримання на зберігання речових доказів, вилучені за адміністративним протоколом серії ВАД №409401 від 27.03.2025 року, та передані до камери схову в Синельниківський РУП, а саме дві пачки цигарок - повернути власнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя О.І. Окладнікова