Справа № 752/1077/25 Гол. в суді першої інст. - Бушеленко О.В.
Провадження № 33/824/2319/2025 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
Категорія: ст.173-2 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2025року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С.,

за участю:

потерпілої - ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06 березня 2025 року, якою

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що 08.12.2024 о 23:00 ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою спільно мешкав як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, а саме: словесно ображав, вживав у її адресу принизливі слова, вдарив по обличчю, тягав за волосся, штурляв, плював в обличчя, не надав усамітнитися в межах квартири, не давав особистого простору, чим викликав у потерпілої фізичний біль, сильне душевне хвилювання, відчуття страху і беззахисності, приниження, образу, що негативно вплинуло на її психоемоційний стан. Такими діями ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та провадження у справі закрити.

Такі вимоги мотивує тим, що в матеріалах справи, окрім показань потерпілої ОСОБА_1 , відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-3 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення потерпілої, яка заперечувала проти вимог апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст. 173-2 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння фізичного, психологічного чи економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Судом першої інстанції на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи встановлено, що подія та склад адміністративного правопорушення та наявність вини у діях ОСОБА_3 підтверджується поясненнями потерпілої ОСОБА_1 , а також письмовими матеріалами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 587576 від 19.12.2024, що складений відносно нього за порушення ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, який за формою та змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376; рапортом оперативного чергового спец лінії "102"; письмовими пояснення ОСОБА_1 від 19.12.2024; рапортом інспектора поліції Лєонова С.; формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства (ризик середній).

Окрім наведених доказів, судом першої інстанції надано оцінку поясненням ОСОБА_1 , яка в суді пояснила, що з ОСОБА_3 почали разом проживати з жовтня 2024 року у орендованій квартирі та під час сумісного проживання стали парою. Раніше ОСОБА_1 мала аккаунт на веб-ресурсі "OnlyFans", дійсно має межовий розлад особистості, проте специфічного лікування не потребує. Певний часдо події, ОСОБА_3 приходив додому у стані алкогольного сп`яніння, поводився неприємно, неприязно, агресивно щодо неї, що відбувалося четвертий день підряд. 18.12.2024 ввечері співмешканець сказав, що не чіпатиме її, пішов у кухню, проте пізніше став словесно чіплятися, "докалупуватися". ОСОБА_1 повідомила ОСОБА_3 , що хоче з ним розійтися і припинити стосунки, після чого останній став поводитися ще більш агресивно, утримував на ліжку силою, таскав за волосся, штурляв, плював в обличчя. У зв`язку з цим відчувала страх за своє життя і здоров`я, почувалася зле, хотіла відокремитися від співмешканця в межах квартири, адже нікуди йти не могла через пізній час і наближення комендантської години. ОСОБА_3 не полишав її, переслідував в межах квартири, не давав особистого простору, що емоційно тиснуло на неї. У цей момент не могла усамітнитися, навіть зробити дзвінок по телефону, викликати поліцію, бо співмешканець контролював її дії. Написала повідомлення подрузі - ОСОБА_5 , яка зі свого телефону викликала для неї поліцію. У певний момент змогла вирватися з квартири. ОСОБА_3 , у свою чергу, зачинив двері до квартири і не надав їй ключі від дверей у коридорі загального користування (тамбурі), де вона опинилася замкненою. Після приїзду поліції двері у загальний коридор відчинили сусіди. Сам же ОСОБА_3 зачинився у квартирі, до поліцейських не вийшов, не надав їй змогу узяти одяг, а тому вона поїхала у пізній час до подруги без верхнього одягу, в тому одязі, в якому вийшла з квартири. Після 18.12.2024 розійшлися, вона більше з ОСОБА_3 не проживає разом, не перебуває у стосунках, спілкувалися, він вибачився, проте вона йому не простила. Конфліктні ситуації, що були між ним, пов`язані з пияцтвом ОСОБА_3 , який був невдоволений тим, що його дівчина не видалила свій аккаунт на веб-ресурсі "OnlyFans", тоді як вона сторінку вже не вела, а просто хотіла зняти зароблені нею кошти.

На переконання апеляційного суду, пояснення потерпілої ОСОБА_1 в сукупності з іншими дослідженими судом першої інстанції доказами, є переконливими та достатніми для висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 є неспроможними.

Таким чином, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування постанови суду, яка є законною, вмотивованою, такою, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, у зв`язку з чим залишає її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 06 березня 2025 року щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко