П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/862/25

Провадження №3/943/466/2025

12 червня 2025 року м. Буськ

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., за участі секретаря чудового засідання Дутки С.І., за участі ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника відділення поліції № 2 Золочівського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №329463 від 13.05.2025, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за те, що він 13 травня 2025 року о 17 год. 25 хв. на вулиці Головна, 12 у селі Ожидів Золочівського району Львівської області керував транспортним засобом марки «Фольксваген Транспортер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із лаветою марки «Бора К4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нечітка вимова), а від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України.

Крім того, як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №329524 від 13.05.2025, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП за те, що він 13 травня 2025 року о 18 год. 33 хв. на вулиці Київська, 48 у селі Кізлів Золочівського району Львівської області повторно протягом року керував транспортним засобом марки «Фольксваген Транспортер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із лаветою марки «Бора К4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , без відповідної категорії на право керування транспортним засобом, чим порушив вимоги пункту 2.1 «а» ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Крім того, як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №329532 від 13.05.2025, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за те, що він 13 травня 2025 року о 18 год. 33 хв. на вулиці Київська, 48 у селі Кізлів Золочівського району Львівської області керував транспортним засобом марки «Фольксваген Транспортер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із лаветою марки «Бора К4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, тремтіння пальців рук), а від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України.

Постановою судді від 22.05.2025 року вищевказані справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 об`єднані в одне провадження відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в указаних правопорушеннях категорично заперечив, а суду повідомив, що він є особою з інвалідністю внаслідок війни, має ряд контузій, у нього сльозяться очі та на даний час за станом здоров`я демобілізований. Однак, в даний час займається волонтерською діяльність. Так у травні він лаветою відвозив хлопцям на покровський напрям автомобіль, проїхавши по 1200 км туди і назад. Всюди дорогою його зупиняли працівники поліції та ніде не мали до нього жодних претензій. Лише, виїхавши неподалік дому, його двічі зупиняли працівники поліції, які безпідставно без жодних підстав вимагали від нього проходити огляд на стан сп`яніння, хоча на запитання поліції він відповідав, що не вживав алкогольних напоїв. Однак в подальшому 1200 км ні в кого жодних подібних підозр до нього не виникало.

Заслухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме - керування ним транспортним засобом марки «Фольксваген Транспортер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із лаветою марки «Бора К4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , без відповідної категорії на право керування транспортним засобом, вчинене ним повторно протягом року, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР України.

Відповідно до пункту 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Приписами частини п`ятої статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті, зокрема, у разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП).

Суд констатує, що повторність адміністративного правопорушення має бути перевірена та доведена особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, оскільки ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок з приводу збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте, із надісланих до суду матеріалів справи про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП щодо ОСОБА_1 убачається, що в частині доведення такої кваліфікуючої ознаки в діях останнього, як повторність, матеріали справи не містять. Натомість, в справі наявний лише витяг із Адмінпрактики, де є виключно покликання на постанову серії ЕНА №4723468 від 13.05.2025 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП щодо ОСОБА_1 без завантаження самої постанови, яка у матеріалах справи відсутня, як і не долучено довідки поліцейського про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , яка є допустимим доказом на підтвердження повторності вчиненого правопорушення.

Зокрема, в силу п. 4 та п. 5 Розділу VII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 за №1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853, - поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, а також довідку про належність транспортного засобу. У разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.

Відтак, суд вважає, що належним і допустимим доказом на підтвердження повторності в такому випадку може слугувати довідка про повторність вчинення адміністративного правопорушення, складена поліцейським згідно п. 4, п. 5 Розділу VII цієї Інструкції чи належним чином засвідчена постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Однак, матеріали цієї справи не містять допустимих доказів щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме: факту повторного протягом року керування ним транспортним засобом, не маючи такого права керування. Тобто, суд вважає, що належних і допустимих доказів щодо повторного вчинення ОСОБА_1 подібного правопорушення в минулому матеріали справи не містять. Більше того, із наявного слідує, що постанова серії ЕНА №4723468 від 13.05.2025 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП щодо ОСОБА_1 була винесена одночасно (того ж дня), що й інкриміноване йому правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, що виключає у його діях повторність.

Відтак, у справі відсутні належні та допустимі докази (довідка про повторність вчинення адміністративного правопорушення, складена поліцейським згідно п. 4, п. 5 Розділу VII цієї Інструкції чи належним чином засвідчена постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП), які би підтверджували наявність в діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Натомість обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №329524 від 13.05.2025, не знайшли свого належного підтвердження. Суд самостійно збирати докази не має права, оскільки обов`язок щодо збирання доказів, в силу положень ч. 2 ст. 251 КУпАП покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Вищевикладене свідчить про те, що поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд вважає, що залишився недоведеним факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, вчиненого ним повторно протягом року за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №329524 від 13.05.2025, зважаючи на відсутність у матеріалах справи належних і допустимих доказів, які би підтверджували вчинення останнім раніше адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Крім того, суд вважає, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, виходячи із таких мотивів.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №329463 від 13.05.2025, що ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він 13 травня 2025 року о 17 год. 25 хв. на вулиці Головна, 12 у селі Ожидів Золочівського району Львівської області керував транспортним засобом марки «Фольксваген Транспортер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із лаветою марки «Бора К4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нечітка вимова), а від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду регулює Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена спільним наказом МВС і МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015.

Відповідно до пункту 2 Розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Зокрема, відповідно до пункту 3 Розділу І цієї Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є (запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці).

Однак, як установлено судом, що підстави для огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння поліцейським у відповідності до вимог Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 названо не було. Зокрема, як убачається із відеозапису події, що такий розпочинається із того, що після зупинки транспортного засобу поліцейський запитує ОСОБА_1 «чи вживали алкогольні напої», на що він відповідає категорично, що не вживав, після чого поліцейський відразу запропонував продути алкотестер «Драгер», незважаючи на те, що жодна із вказаних у протоколі серії ЕПР1 №329463 від 13.05.2025 ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота; почервоніння обличчя; нечітка вимова), а також вказаних у рапорті поліцейської Равської С.Є. від 13.05.2025 (запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці), які ОСОБА_1 на відеозаписі події поліцейськими названі не були, як і не вбачаються такі за результатами огляду відеозаписів події (почервоніння обличчя; нечітка вимова; поведінка, що не відповідає обстановці).

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Київського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року в справі №755/6355/23, суд виснував, що здійснюючи фіксацію вчиненого правопорушення, з метою забезпечення повноти та об`єктивності провадження у справі про адміністративне правопорушення, поліцейський повинен не лише формально зазначити ці ознаки у протоколі про адміністративне правопорушення, але і надати докази, які підтверджують наявність цих ознак, зокрема, вказати на наявність цих ознак свідкам та відібрати у них пояснення з цього приводу або зафіксувати їх за допомогою відеозапису.

Натомість, як убачається із матеріалів даної справи про адміністративне правопорушення, що для проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння у рапорті поліцейської Равської С.Є. від 13.05.2025 року та в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №329463 від 13.05.2025 року, як ознаки, формально зазначено такі: «запах алкоголю з порожнини рота; почервоніння обличчя; нечітка вимова; поведінка, що не відповідає обстановці», проте з дослідженого відеозапису події вбачається, що такі ознаки сп`яніння поліцейськими на місці події названо не було.

За таких обставин, суд вважає, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у даному випадку мав місце в порушення вимог пункту 2 Розділу Інструкції №1452/735 від 09.11.2015 (огляд на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану), тобто за відсутності ознак сп`яніння, про що об`єктивно вбачається із дослідженого судом відеозапису події.

Крім того, на думку суду, безпідставно складено щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №329532 від 13.05.2025, згідно якого ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він 13 травня 2025 року о 18 год. 33 хв. на вулиці Київська, 48 у селі Кізлів Золочівського району Львівської області керував транспортним засобом марки «Фольксваген Транспортер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із лаветою марки «Бора К4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, тремтіння пальців рук), а від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

Із наведеного слідує, що поліцейські, зупинивши ОСОБА_1 того ж дня 13.05.2025 року о 17 год. 25 хв. на вулиці Головна, 12 у селі Ожидів Золочівського району Львівської області за підозрою перебування у стані алкогольного сп`яніння, не відсторонили його від керування транспортним засобом, відпустили та одразу через декілька хвилин зупинили його в іншому населеному пункті с. Кізлів, за підозрою керування транспортним засобом із явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, тремтіння пальців рук), не назвавши жодних ознак такого сп`яніння, в порушення вимог пункту 2 Розділу І цієї Інструкції (огляд на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану), тобто за відсутності ознак сп`яніння, про що об`єктивно вбачається із дослідженого судом відеозапису події.

Зокрема, як убачається із відеозапису події, що такий розпочинається із того, що після зупинки транспортного засобу, не називаючи жодної з ознак алкогольного сп`яніння, передбаченої п. 2 Розділу І Інструкції №1452/735 від 09.11.2015, поліцейський запитує ОСОБА_1 чи «щось вживали», на що останній відповідає негативно, після чого поліцейський відразу запропонував пройти тест на місці зупинки чи в медичному закладі, незважаючи на те, що жодна із вказаних у протоколі серії ЕПР1 №329532 від 13.05.2025 ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, тремтіння пальців рук), а також вказаних у рапорті поліцейського Дуткевича А.А. від 14.05.2025 (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, тремтіння пальців рук), які ОСОБА_1 на відеозаписі події поліцейськими названі не були, як і не вбачаються такі за результатами огляду відеозаписів події (нечітка вимова, тремтіння пальців рук).

Згідно частини п`ятої статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У рішенні ЄСПЛ «Матанович проти Хорватії» зазначено, що буде порушенням Конвенції використання одних доказів з ігноруванням інших.

Згідно статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, у рішенні від 21 липня 2011 року в справі «Коробов проти України, Європейський суд з прав людини, що при оцінці доказів суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом» Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії» від 20.09.2016, ЄСПЛ вказав, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Окрім того, у рішенні ЄСПЛ в справі «Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013, Суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За таких обставин, суд вважає, що залишився недоведеним факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним вимог пункту 2.5 ПДР України за обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №329463 від 13.05.2025 та серії ЕПР1 №329532 від 13.05.2025, зважаючи на істотне порушення процедури огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, не назвавши на місці зупинки ознак для такого огляду та в порушення вимог пункту 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена спільним наказом МВС і МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 червня 2019 року в справі №536/1703/17, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а згідно правової позиції у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 липня 2020 року в справі №463/1352/16-а недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відтак, із урахуванням вимог пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю у його діях складу вказаних адміністративних правопорушень.

Ураховуючи наведене та керуючись ст. ст. 7, 126, 130, 245, 247, 251, 266, 279, 280, 283, 284, 288 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 5 статті 126 та за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу даних адміністративних правопорушень на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, у разі оскарження - після залишення скарги без задоволення.

Повний текст постанови складено: 16.06.2025 року.

Суддя І. Б. Кос