ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2096/25

12 червня 2025 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді Грипіч Л.А.

розглянувши матеріали, що надійшли від Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, паспорт НОМЕР_1 виданий 22.12.2016 Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області, не працює, проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

09 травня 2025 року, у с.Дюксин, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інспектором СЮП ВП Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області складено протокол серії ВАД №660988 про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що 09.05.2025, о 10:00 год встановлено, що громадянка ОСОБА_1 неналежно виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання двох малолітніх дітей, не цікавиться їх ростом та розвитком, зловживає алкогольними напоями. Своїми діями громадянка ОСОБА_1 вчинила правопорушення повторно протягом року.

Дії ОСОБА_1 попередньо кваліфіковані за ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про дату і час розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином.

При цьому суд враховує, що повістка про виклик ОСОБА_1 в судове засідання повертались до суду з відміткою поштового відділення про відсутність адресата.

Разом з тим суд також враховує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно користуватися своїми процесуальними правами та обов`язками.

У ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд також враховує, що відповідно до ч.2 ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративні правопорушення за ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою.

З урахуванням наведеного, розгляд справи здійснено за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка не організувала належного отримання своєї кореспонденції, та, будучи обізнаною щодо складання відносно неї вище вказаного протоколу, розгляд якого здійснюється судом, не цікавилась долею вказаної справи, тобто фактично не виявила бажання скористатися своїм правом участі під час розгляду справи відносно нього про адміністративне правопорушення.

Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши протокол та матеріали, додані до протоколу, встановив наступне.

Так, викладена у фабулі протоколу суть адміністративного правопорушення щодо неналежного виконання батьківських обов`язків щодо виховання неповнолітніх дітей підтверджується: письмовими поясненнями матері ОСОБА_1 ОСОБА_2 , від 09.05.2025, у яких остання вказує, що вона займається виховання малолітніх дітей своєї дочки ОСОБА_3 , 2017 року народження, та ОСОБА_4 , 2019 року народження. Матір дітей ОСОБА_1 , близько двох місяців не займається вихованням дітей, не з`являється за місцем їх проживання, зловживає алкоголем.

Частиною 1 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

За частиною 2 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність настає за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

При цьому судом встановлено, що постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 24.09.2024 у справі №564/3368/24 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відтак, суд дійшов переконливого висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення у повній мірі доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

На підставі викладеного, з метою запобігання вчиненню нових правопорушень та виправлення особи правопорушника, суд дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 100 /сто/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 /одна тисяча сімсот/ грн., що буде достатнім для її виправлення.

Відповідно до ст.40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 грн. судового збору.

З огляду на вищенаведене, керуючись ст.40-1, 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, що становить 1700 /одна тисяча сімсот/ грн.

Реквізити для сплати штрафу: Отримувач коштів: ГУК у Рівн.обл/Костопіль м.тг/21081100, Код отримувача (ЄДРПОУ): 38012494, Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), Рахунок отримувача: UA0017523, Код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 /шістсот п`ять/ гривень 60 копійок судового збору на реквізити: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Згідно ч.1 ст.307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до вимог ст.308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

-подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

-витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Костопільський районний суд Рівненської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяЛ. А. Грипіч