ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В. П., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Гакмана С. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Гакмана С. П. на постанову судді Садгірського районного суду м. Чернівці від 26 травня 2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Садгірського районного суду м. Чернівці від 26 травня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Згідно постанови районного суду та протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 311056, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 25 квітня 2025 року о 00 годині 48 хвилин в м. Чернівці по вул. Калинівська, 13 А, керував транспортним засобом "DAEWOO", д. н. з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка яка не відповідає обстановці, звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку у медичному закладі охорони здоров`я з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився, на вимогу працівників поліції, ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвокатом Гакманом С. П. було подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, при цьому суд не надав належної оцінки

ЄУНСС: 726/1480/25 Головуючий у І інстанції: Мілінчук С. В.

Номер провадження: 33/822/299/25 Головуючий суддя : Давній В. П.

наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до дослідження та оцінки доказів по справі, що потягло за собою необґрунтоване судове рішення. Суд не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду справи.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 311056 складений з порушенням норм процесуального права.

Вказує, що огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння працівниками поліції було проведено з порушенням вимог встановлених у ст.ст. 256, 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р., Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 р.

Стверджує, що працівниками поліції у оскаржуваному протоколі було невірно зазначено наявність ознак наркотичного сп`яніння.

Звертає увагу суду на те, що ОСОБА_1 одразу звернувся до лікаря нарколога КНП «Сторожинецька БЛІЛ» 25.04.2025 р. о 10 год 57 хв., а в подальшому до ОКНП «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» 22.05.2025 р. о 22 год. 00 хв. та 25.04.2025 р. о 14:50 хв., здав аналізи на стан наркотичного чи алкогольного сп`яніння. Згідно Висновків щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 та інформаційної довідки КНП «Сторожинецька БЛІЛ», в його організмі ні алкоголю, ні наркотичних речових не виявлено, за наркологічною допомогою ОСОБА_1 не звертався, в наркологічному кабінеті не зареєстрований. Отже, факт керування ним транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння спростовано результатами медичного дослідження

Окрім цього, зазначає те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, проте оскільки намагався себе убезпечити від можливих незаконних дій щодо нього, бажав пройти огляд у присутності свідка, на що отримав відмову. В подальшому, він погодився пройти огляд у лікаря-нарколога, проте поліцейські вже почали складати відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, чим порушили його права.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, що у відповідності до положень ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи без його участі.

Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Гакмана С. П., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав, наведених у ній, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно приписів ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Вимогами статей 245, 251, 252, 280 КУпАП встановлено, що суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Аналіз матеріалів даного провадження свідчить, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України, дотримався зазначених вимог закону належним чином.

Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції посилався на: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 311056 від 25 квітня 2025 року (а. с. 1); направлення до ОКНП «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху від 25.04.2025 року (а. с. 3); відеозаписи з відеореєстратора та нагрудної камери поліцейських (а. с. 7).

Перевіривши вказані докази, апеляційний суд приходить до висновку, що вони є належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного.

У відповідності до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення, апеляційним судом було встановлено, що працівники поліції, зазначивши суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, обставин, які давали їм підстави вважати, що водій перебуває у стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, одразу запропонували останньому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. При цьому працівником поліції було роз`яснено ОСОБА_1 суть правопорушення та наслідки відмови (час запису 00:19:30).

Посилання захисника на те, що працівники поліції порушили порядок проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, оскільки не пропонували йому пройти такий на місці зупинки транспортного засобу, на увагу суду не заслуговують, враховуючи наступне.

У пункті 4 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015 року зазначено ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктом 7 зазначеної Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Згідно з п. 12 Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Перевірка на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише в медичних закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення лабораторного дослідження біоматеріалу.

Оскільки у ОСОБА_1 працівники поліції виявили ознаки наркотичного сп`яніння, які передбачені в пункті 4 розділу I Інструкції N 1452/735 від 09.11.2015 року, на місці зупинки транспортного засобу, однак провести такий огляд за допомогою лабораторного дослідження біоматеріалу на місці неможливо, тому працівники поліції обґрунтовано пропонували йому пройти такий у медичному закладі в лікаря-нарколога.

Окрім цього, працівником поліції було чітко поінформовано ОСОБА_1 про конкретну причину зупинення транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію»; було роз`яснено ОСОБА_1 права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП; було неодноразово запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі, що останній відмовився зробити (час запису 00:30:10; 01:01:01).

Будь-яких підстав не довіряти вищенаведеними доказами, апеляційний суд не вбачає, оскільки вони не викликають сумнівів у їх достовірності і допустимості, а також у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення.

Твердження захисника про готовність ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки з дослідженого апеляційним судом відеозапису чітко видно, що ОСОБА_1 виявив бажання пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння вже після того, як працівниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення.

Разом з цим, з моменту зупинки транспортного засобу та впродовж усього часу спілкування з працівниками поліції, які впродовж години неодноразово пропонували водію ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду, а також роз`яснювали наслідки відмови від проходження такого огляду, водій ОСОБА_1 не вчинив жодних дій для добровільного проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в ЧОНД (час запису 00:07:55; 00:11:40; 00:14:06; 00:29:50).

Крім того, не заслуговують на увагу посилання апелянта про причини пасивної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Відповідно до змін за Законом "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху" № 1231-IX, за якими частина 2 статті 266 КУпАП викладена у новій редакції, зазначено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Оскільки у даному провадженні здійснювалась безперервна відеофіксація з бодікамер працівників поліції, залучення свідків при проведенні огляду у лікаря-нарколога не було обов`язковим, а підстава щодо їх присутності, на якій наполягав ОСОБА_1 побоювання щодо того, що працівники поліції можуть його доставити до ТЦК, не була вагомою, та нічим не підтверджується.

Не бере до уваги суд і результати досліджень від 25.04.2025 року КНП «Сторожинецька БЛІЛ» (а. с. 15) та ОКНП «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» від 25.04.2025 року (а. с. 18), які містяться в матеріалах провадження, оскільки належність вказаних доказів викликає сумніви з огляду на те, що ч.3 ст.266 КУпАП передбачено, що огляд осіб на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння, здійснюється в закладах охорони здоров`я в присутності поліцейського не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Більше того, ОСОБА_1 інкриміновано саме відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Уповноваженим органом було надано суду докази, які спростовують вище вказані твердження апелянта.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що уповноваженою особою при складенні протоколу про адміністративне правопорушення було дотримано вимоги КУпАП та Інструкції, а суд першої інстанції при розгляді справи прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Позиція апелянта, щодо невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення розцінюється апеляційним судом, як спосіб захисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

З урахуванням всіх обставин справи, в тому числі і тих, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, підстави для скасування постанови місцевого суду і закриття провадження по справі щодо правопорушника за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутні.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Садгірського районного суду м. Чернівці від 26 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , - адвоката Гакмана С. П., без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя

Чернівецького апеляційного суду В. П. Давній