Справа №161/5931/25
Провадження №3/155/385/25
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року місто Горохів

Суддя Горохівського районного суду Волинської області Яремчук С.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли за підсудністю з Луцького міськрайонного суду Волинської області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , не працює,

за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №435994 від 19 березня 2025 року ОСОБА_1 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, передбачених п. 2 ст. 150 СК України відносно малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 18 березня 2025 року близько 18 години 00 хвилин самовільно залишила місце проживання, а саме: АДРЕСА_1 та 19 березня 2025 року близько 08 години 00 хвилин була знайдена за адресою: АДРЕСА_2 під накриттям, де пробула цілу ніч, чим вчинила правопорушення передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП., повторно протягом року.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнала.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суддя приходить до наступного висновку.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, за ч. 2 ст. 184 КУпАП за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповно літніх дітей.

Стаття 150 СК України встановлює обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За невиконання вимог зазначеної статті наступає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП стверджується матеріалами справи, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №435994 від 19 березня 2025 року;

рапортом начальнику Луцького РУП ГУНП у Волинській області, відповідно до якого 19 березня 2025 року о 00 годин 58 хвилин надійшло повідомлення про те, що 18 березня 2025 року о 18 годині 00 хвилин заявниця повідомила, що донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з подругою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 пішли з дому гуляти та по теперішній час не повернулись;

протоколом допиту свідка ОСОБА_1 від 19 березня 2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_4 від 19 березня 2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_5 , письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 19 березня 2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 19 березня 2025 року відповідно до яких підтверджено факт неналежного виконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 ;

письмовою заявою ОСОБА_1 від 19 березня 2025 року відповідно до якої просить не проводити перевірку по факту зникнення її малолітньої дочки ОСОБА_2 , оскільки остання знайшлася;

листом Служби у справах дітей Торчинської селищної ради Луцького району Волинської області №79/01-22.2/25 від 19 березня 2025 року відповідно до якого малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які самовільно залишили сім`ю, влаштовано у Волинський обласний притулок для дітей;

а також іншими письмовими доказами, наявними в матеріалах адміністративної справи.

Постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 липня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП, визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з рапортом старшого інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції Луцького РУП ГУНП у Волинській області Н. Коржевської від 21 березня 2025 року вбачається, що згідно з бази даних інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 та ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів досліджені судом докази, які надані органом, що склав протокол про адміністративні правопорушення, у судді не має.

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, яке слід накласти на ОСОБА_1 суддя, враховує фактичні обставини справи, особу правопорушниці, яка раніше притягалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 та ч. 2 ст. 184 КУпАП, не стала на шлях виправлення та продовжує вчиняти правопорушення, на її утриманні перебуває четверо дітей, двоє з яких неповнолітні, а двоє малолітні, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, суд вважає, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 184 КУпАП у виді штрафу в мінімальному розмірі.

Дана міра адміністративного стягнення буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в скоєнні нових адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відомостей про наявність у правопорушника пільг по сплаті судового збору, які передбачені ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», матеріали справи не містять.

Отже, на підставі ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушниці слід стягнути судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ст.ст. ч.2 ст. 184, 245, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

У випадку добровільної несплати штрафу відповідно до ст. 308 КУпАП його розмір стягнути з ОСОБА_1 у подвійному розмірі.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Горохівський районний суд Волинської області

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Яремчук С.М.