Справа №295/5545/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Костенко С.М. розглянувши, які надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, інваліда 3-ї групи, проживаючого в АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 ,-

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 13.04.20254 о 02:33 по вул. Будівельній в м. Житомирі ОСОБА_1 керував т/з BMW д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах з порожнини рота, нечітка мова, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у найближчному закладі охорони здоров`я, водій відмовився.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що керував т/з і був зупинений працівниками поліції, оскільки була комендантська година. Після перевірки документів, поліцейський висловив підозру, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд на місці, на що відмовився та погодився пройти огляд на медичному закладі. Добровільно сів до патрульного автомобіля і разом з поліцейськими поїхали до медичного закладу. Однак з невідомих причин його не було доставлено до медичного закладу, а повозивши його по місту, поліцейські привезли його до його автомобіля і склали протокол про те, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`янінння. Зазначив, що коли вони їхали до лікарні була оголошена повітряна тривога, а тому поліцейські не бажали дочекатися її закінчення щоб його доставити до лікарні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку захисника, дослідивши матеріали справи, додатково надані документи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Щодо обґрунтованості поширення на вказану категорію справ гарантій Конвенції необхідно зазначити таке.

Якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного до цього ставлення.

Відповідно звернуто увагу уповноважених осіб на необхідності дотримання правил та процедур під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, прав та гарантій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, належному фіксуванні доказів вчинення правопорушення та їх зберіганні тощо.

У справах проти України ЄСПЛ розглядав питання про віднесення правопорушень, передбачених КпАП, до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що, з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

Одночасно практика Європейського суду з прав людини щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення зосереджена навколо фундаментальних засад здійснення правосуддя у справах про адміністративні правопорушення, зокрема, забезпеченні дотримання положень Конвенції в частині реалізації статті 6, яка гарантує кожному право на справедливий суд.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозапису ОСОБА_1 було зупинено під час дії комендантської години, останній надав документи і йому було висловлено підозру про те, що він має ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на місці. ОСОБА_1 повідомив, що не довіряє приладам та на пропозицію проїхати до медичного закладу надав згоду. В послідуючому, ОСОБА_1 в патрульному автомобілі з поліцейськими тривалий час їздили по місту, до медичного закладу останнього не доставляли і через певний час повернулися до місця, де знаходився автомобіль ОСОБА_1 . Після чого склали протокол про те, що водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, при цьому відеозапис такої відмови не містить.

Судом встановлено, що 13.04.2025 з 02 голдини до 03 год.37 хв. в м. Житомирі була оголошена повітряна тривога, тобто після її закінчення поліцейські, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП зобов`язані були доставити ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду. Однак, як це вбачається з відеозапису, поліцейські не дотрималис вказаних вимог, водія до медичного закладу не доставили, не отримавши відмову від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, з невідомих причин склали протокол.

Отже судом встановлено, що працівником поліції не було дотримано вимог ст. 266 КУпАП, а саме проігноровано згоду водія пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, останнього не було доставлено до закладу охорони здоров`я.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно с п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведені обставини, матеріали справи відносно ОСОБА_1 не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення останнім інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, що виключає провадження у справі та підлягає закриттю.

Керуючись ст. 247,283, 284, КУпАП суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя С.М.Костенко