ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1595/25 Справа № 175/5593/25 Суддя у 1-й інстанції - Васюченко О. Г. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та прокурора Мануйленка І.М., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 травня 2925 року щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративні правопорушення, за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнана винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 гривень.

При обставинах, встановлених місцевим судом, ОСОБА_1 , будучи депутатом Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області та суб?єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів та публічно не повідомила про наявність у неї реального конфлікту інтересів колегіальний орган - Обухівську селищну раду, який виник під час участі 20.12.2024 на пленарному засіданні 42 чергової сесії перед розглядом питання порядку денного № 19 «Про встановлення надбавок, премій та матеріальних допомог», яким встановлено надбавку в розмірі 50% від посадового окладу, працівникам апарату Обухівської сільської ради, приватний майновий інтерес ОСОБА_1 - зумовлений можливістю отримувати надбавку у бажаному розмірі на підставі рішення сесії «Про встановлення надбавок, премій та матеріальних допомог» оскільки прийняте рішення стосується її безпосередньо, як працівника апарату ради, а саме головного спеціаліста сектору з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення, оборонної та мобілізаційної роботи і взаємодії з правоохоронними органами Обухівської селищної ради, чим вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

В уточненій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі відносно неї на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом першої інстанції не встановлено суб`єктивної сторони інкримінованих правопорушень, оскільки згідно посадової інструкції ОСОБА_1 , як головного спеціаліста сектору з питань надзвичайних ситуацій до прямих обов`язків не відноситься нарахування, визначення та оплата праці працівникам апарату селищної ради.

Звертає увагу, що при проведенні сесії вона мала представницькі повноваження, як депутат селищної ради, при цьому головуючим була її безпосередній керівник, - Дьоміна С. та про встановлення надбавок та премій доповідала головний бухгалтер, а тому вважає в її діях відсутній реальний конфлікт інтересу.

Вважає, що досудова перевірка та збір доказів у справі проведено неуповноваженим органом, а саме Департаментом стратегічних розслідувань Національної поліції України в Дніпропетровській області, а тому як наслідок зібрані докази є недопустимими.

Зауважує, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо проведення Національним агентством з запобігання корупції (далі-НАЗК) перевірки щодо депутата Обухівської селищної ради ОСОБА_1 , а також повідомлення про результати такої перевірки.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка підтримала доводи та вимоги уточненої апеляційної скарги та просила оскаржувану постанову скасувати та провадження відносно неї закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, прокурора, який заперечував проти доводів апеляції та просив постанову місцевого суду залишити без змін, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, виходжу з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При винесенні оскаржуваної постанови вказані вимоги закону були дотримані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, і підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколами про адміністративні правопорушення №465, 466 від 29.04.2025 року складених уповноваженими особами з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП, яким зафіксовані обставини вчиненого правопорушення; колективним договіром Обухівської селищної ради на 2021-2025 рік; рішення та протокол 42 чергової сессії Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 20 грудня 2024 року; письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; довідка головного бухгалтера Обухівської селищної ради №844/02-17 про нарахування ОСОБА_1 премії за період з 01.01.2025 по 30.04.2025 року.

Сукупність вищевказаних доказів підтверджують факт неповідомлення та прийняття ОСОБА_1 рішення в умовах реального конфлікту інтересів, що утворює склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Ствердження ОСОБА_1 щодо відсутності реального конфлікту інтересу та відповідно її обов`язку про повідомлення компетентних органів є неспроможними, з огляду на таке.

Згідно примітки ст. 172-7 КУпАП, під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України Про запобігання корупції, реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Виходячи із системного аналізу вказаних термінів, для встановлення факту реального конфлікту інтересів необхідно чітко установити: що а) приватний інтерес наявний, б) він суперечить службовим чи представницьким повноваженням і в) така суперечність реально впливає на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій; наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Слід зазначити, що конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Тобто, конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Так, з огляду на повноваження ОСОБА_1 , як депутата Обухівської селищної ради слідує, що відповідно до частин другої та четвертої статті 49 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, депутат представляє інтереси всієї територіальної громади, має всю повноту прав, що забезпечують його активну участь у діяльності ради та утворюваних нею органів, несе обов`язки перед виборцями, радою та її органами, виконує їх доручення. Депутат зобов`язаний брати участь у роботі сесій ради, засідань постійної та інших комісій ради, до складу яких його обрано.

Тобто, ОСОБА_1 згідно своїх безпосередніх обов`язків, як депутата приймала участь у голосуванні на пленарному засіданні 42 сесії Обухівської селищної ради і її дії реально були спрямовані на реалізацію представницького обов`язку як депутата місцевої ради.

За результатами голосування, 20 грудня 2024 року було прийняте рішення перед № 19 «Про встановлення надбавок, премій та матеріальних допомог», яким встановлено надбавку в розмірі 50% від посадового окладу, працівникам апарату Обухівської сільської ради, що підтверджується протоколом пленарного засідання 42 чергової сессії VIII скликання, за який депутат ОСОБА_1 проголосувала ЗА. Відповідно до змісту протоколу, що не заперчеується і самою ОСОБА_1 головуючою було ознайомлено з порядком денним у тому числі щодо встановлення надбавок та премій, що свідчить про те, що під час голосування ОСОБА_1 , яка як за посадами депутата так і головного спеціаліста сектору з питань надзвичайних ситуацій відносилась до апарату селищної ради, а тому голосуючи за встановлення надбавок та премій, остання свідомо мала свій приватний, майновий інтерес, оскільки згідно дослідженої судом першої інстанції довідки №7 головного бухгалтера, ОСОБА_1 в період з 01.01.2025 по 30.04.2025 року відповідно до вказаного рішення сесії отримала премії у розмірі 100 та 150 процентів від посадового окладу.

Тобто, голосування за рішення Про встановлення умов оплати праці, преміювання, надбавок до заробітної плати, надання матеріальної допомоги в.о. селищного голови у 2025 році слід вважати такою дією, яка підпадає під ознаки приватного інтересу, що свідчить про реальний конфлікт інтересів при голосуванні цього питання.

Крім того, як слідує із наданих матеріалів справи, одразу після проведення голосування, 20 грудня 2024 року депутат ОСОБА_1 не звернулась з відповідною заявою чи повідомленням, про те, що під час голосування в неї виник конфлікт інтересів, таких заяв остання не висувала і перед так і під час голосування, що підтверджується протоколом засідання.

При цьому, враховується, що ОСОБА_1 в своїх письмових поясненнях долучених до протоколів про адміністративні правопорушення № 465 та 466 від 29.04.2025 року, чітко зазначила, що їй відомі вимоги ч. 2 ст. 35-1 ЗУ Про запобігання корупції, а саме заборону брати участь у прийнятті рішення у складі колегіального органу у разі виникнення реального чи потенційного конфліктів інтересів особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Крім того, ОСОБА_1 не заперечувала того факту, що з порядком денним сесії також була ознайомлена заздалегідь.

Зважаючи на положення ст. 1 Закону щодо визначення понять реальний конфлікт інтересів, потенційний конфлікт інтересів, складовими конфлікту інтересів є: майновий інтерес, службові повноваження, залежно від співвідношення вказаних складових виникає реальний чи потенційний конфлікт інтересів.

Водночас, сам факт того, що ОСОБА_1 є депутатом селищної ради та за суміщенням займає посаду головного спеціаліста сектору з питань надзвичайних ситуацій, посада якої беззаперечно відноситься до апарату селищної ради, безумовно свідчить про наявність у неї майнового інтересу та відповідного реального конфлікту під час голосування за відповідне рішення ради, на підставі якого ОСОБА_1 було нараховано премії у стовідсотковому розмірі від її посадового окладу.

Доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо складання протоколу неуповноваженою особою, є безпідставними, з огляду на наступне.

Як вбачається зі змісту ст. 255 КУпАП, протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, мають право складати уповноважені особи НАЗК та уповноважені особи Національної поліції України (за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище).

З`ясовано, що відповідно до положення про Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, затвердженого наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 06.11.2019 року № 17, саме на це управління покладається реалізація повноважень Національної поліції України та Департаменту, зокрема, в частині протидії корупції серед посадових осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», вжиття заходів з метою виявлення корупційних правопорушень в правопорушень, пов`язаних з корупцією, та їх припинення відповідно до законодавства України.

Згідно з п.п. 23, 23 розділу вищевказаного положення, Управління на території обслуговування відповідно до покладених на нього завдань, в тому числі, мають право здійснювати збирання доказів про вчинення корупційних правопорушень та правопорушень, пов`язаних з корупцією; здійснювати складання в межах компетенції протоколів про правопорушення, пов`язані з корупцією, та направляти їх до суду в установленому законом порядку.

А тому, оперуповноважений Управління стратегічних розслідувань під час збирання доказів про вчинення ОСОБА_1 правопорушень, пов`язаних з корупцією, складання щодо нього в межах компетенції протоколу про адміністративне правопорушення, діяв лише на підставі, в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством, підстав для висновку про те, що складений протокол неуповноваженою особою є безпідставним.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено, а доводи апеляційної скарги захисника за своїм змістом зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішення, власної оцінки положень КУпАП щодо не встановлення вини особи, під час закриття провадження у справі, які він тлумачать на власний розсуд.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про залишення оскарженої постанови суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 травня 2925 року щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративні правопорушення, за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко