Справа № 364/329/25
Провадження № 3/364/168/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2025 суддя Володарського районного суду Київської області Макаренко Л. А., розглянувши об`єднані адміністративні матеріали, що надійшли 22.04.2025 від Батальйону № 2 Полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі Батальйону № 2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП) з протоколами про адміністративні правопорушення від 13.04.2025 серії ЕПР 1 № 298862 та № 298885 щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених відповідно частиною другою статті 130 та частиною першою статті 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 12.04.2025 о 23:00, на автодорозі Р-17 поблизу села Лихачиха Білоцерківського району Київської області, керував транспортним засобом «Volkswagen Transporter» («Фольксваген Транспортер»), державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (номер з іноземною реєстрацією), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння; огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Alcotest Drager 6820» прилад «ARLM-0552»; результат 1,00 проміле; від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі у лікаря нарколога категорично відмовився, тим самим порушивши вимоги підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами, далі Правила дорожнього руху). При цьому зазначене правопорушення вчинено ОСОБА_1 повторно протягом року після притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП згідно з постановою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.01.2025 (справа № 213/231/25).

Крім того, ОСОБА_1 названого дня, о 23:20, в тому ж місці не виконав законної вимоги працівників поліції про зупинку транспортного засобу, яке було подане звуковими спеціальними сигналами службового транспортного засобу та червоно-синіми проблисковими маячками.

Постановою суду від 23.04.2025 провадження в справах за названими вище двома протоколами про адміністративні правопорушення було об`єднано в одне провадження з метою дотримання передбачених статтею 36 КУпАП гарантій прав особи, щодо якої складено ці протоколи, та призначено судовий розгляд справи на 30.04.2025.

Надалі судові засідання відкладалися на 14.05.2025, 30.05.2025 та на 13.06.2025 через відсутність підтвердження повідомлення ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду щодо нього справ про адміністративні правопорушення. При цьому судом вживались заходи з метою забезпечення повідомлення названої особи про розгляд справи та було встановлено, що повідомлені ним під час оформлення загаданих протоколів відомості щодо його адреси місця проживання та номер контактного телефону не відповідають дійсності, через що він не отримував судових повісток, які поверталися з відповідними відмітками. Судом було з`ясовано адресу місця проживання, зареєстровану в Єдиному державному демографічному реєстрі (а.с. 31), на яку направлялись судові повістки та які повернулись без вручення. З номеру телефону, яку ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції як такого, на який можуть направлятися судом повідомлення (а.с.15), до суду телефонувала особа, яка повідомила, що за цей номер телефону належить їй, а ОСОБА_1 вона не знає. Наведене підтверджується матеріалами справи.

Відповідно, у судове засідання 13.06.2025 ОСОБА_1 також не з`явився.

Враховуючи повідомлення ним працівникам поліції неправдивих (невірних) відомостей щодо його контактних даних (адреси та номеру телефону) для інформування про розгляд справи, суд вбачає у цьому свідомі дії ОСОБА_1 щодо ухилення від явки до суду. При цьому йому відомо, що справа буде розглядатися Володарським районним судом Київської області за викликом з огляду на викладене в протоколі відповідне інформування особи під підпис (зокрема, а.с. 1).

Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 08.03.2018 у справі «Михайлов проти України», від 06.10.2022 у справі «Бантиш проти України», від 06.10.2022 у справі «Пушкарьов проти України», щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони обвинувачення у справі про адміністративне правопорушення, та враховуючи повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, не з`явився.

Вирішуючи питання щодо можливості розгляд справи за наявними матеріалами справи без участі ОСОБА_1 особи, щодо якої складено зазначений протокол про адміністративне правопорушення, суд виходить з такого.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 12.12.2024 у справі № 990SCGC/20/24, провадження № 11-222сап24, суддя має забезпечити необхідний баланс між дотриманням прав сторони і розглядом справи протягом встановленого законом строку або хоча б у розумні строки. При цьому розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та своєчасного (без невиправданих зволікань) розгляду і вирішення справи.

Права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначені статтею 268 КУпАП, за частиною першою якої така особа має право, зокрема, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою адвоката тощо. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При цьому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених статтею 130 КУпАП, а так само статтею 122-2 КУпАП не є обов`язковою (частина друга статті 268 КУпАП).

Суд наголошує, що добросовісна участь особи у процесі вирішення справи щодо неї полягає в активній її участі в розгляді справи, недопущенні зловживань наданими правами, а безпідставне затягування справи нівелює завдання КУпАП, якими є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1).

При цьому, інститут строків у судових провадженнях сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників судового процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Відповідно до норм статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» судом застосовуються рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Так, згідно з практикою ЄСПЛ право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням… Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (зокрема, рішення від 28.05.1985 у справі «Ашінгдан проти Сполученого Королівства», рішення від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України»).

У своїх рішеннях, зокрема у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989, ЄСПЛ виходив з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить по умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03), а так само в інших справах ЄСПЛ неодноразово наголошував, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, суд виходить з того, що особа повинна добросовісно ставитися до користування своїми процесуальними правами, виконання своїх обов`язків, має цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби національного законодавства для прискорення процедури слухання, не затягувати розгляд справи.

Подібні висновки і підходи застосовує також Верховний Суд у своїй практиці (зокрема, ухвали Касаційного кримінального суду від 16.12.2024 у справі №341/546/19, Касаційного адміністративного суду від 04.03.2025 у справі №440/17704/23, Касаційного цивільного суду від 10.03.2025 у справі №760/27605/20).

Крім того, відповідно до норм статей 3, 7 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» повнолітня особа декларує місце свого проживання самостійно. Таке декларування та реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється, зокрема, з метою ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій з особою.

Згідно з вимогами пункту 4 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 № 265 (зі змінами), особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою; у разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором; за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Строки виконання особою обов`язку щодо декларування/реєстрації свого місця проживання визначені в пункті 5 названого Порядку.

З огляду на це обов`язок суду повідомити особу, зокрема про дату, час і місце судового засідання, шляхом направлення офіційної кореспонденції на адресу зареєстрованого місця проживання, на переконання суду, прямо кореспондується з обов`язком особи зареєструвати своє місце проживання, тим самим повідомивши державу (державні органи, зокрема суди) про адресу отримання нею офіційної кореспонденції; невиконання особою такого обов`язку не може перешкоджати іншим особам захистити в суді свої права та законні інтереси (статті 55, 68 Конституції України).

Зважаючи на викладене та беручи до уваги, що ОСОБА_1 обізнаний про складання щодо нього протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 130 та частиною першою статті 122-2 КУпАП, повідомлений особисто про розгляд цих протоколів Володарським районним судом Київської області за викликом, про що зазначено окремо в згаданих протоколах, при цьому надав під час оформлення протоколів працівникам поліції недостовірні відомості щодо адреси його місця проживання і номеру контактного телефону, неотримання судових повісток і за зареєстрованою адресою місця проживання, не повідомляв суд про причини неможливості явки, не подавав заяв/клопотань про відкладення судового засідання тощо, а також враховуючи, що згідно з положеннями статті 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за статтями 122-2, 130 КУпАП, не є обов`язковою, тому суд за таких обставин з метою забезпечення розгляду справи у розумні строки, вбачає можливим розглянути справу в межах складених відносно названої особи протоколів про адміністративне правопорушення та на підставі наявних у справі письмових і електронних доказів.

Дослідивши відомості, викладені в протоколах про адміністративне правопорушення і доданих до них матеріалах, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (статті 252 КУпАП), вирішуючи справу, суд виходить з такого.

Відповідно до абзацу п`ятого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух», підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, зокрема, у стані алкогольного сп`яніння.

Частиною другою статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, зокрема, повторне керування транспортними засобами особами в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння.

Крім того, частиною першою статті 122-2 КУпАП передбачено також адміністративну відповідальність, зокрема, за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначених правопорушень підтверджується наявними матеріалами справи, зокрема:

відомостями, викладеними у протоколах про адміністративні правопорушення від 13.04.2025 серії ЕПР 1 № 298862 та № 298885, які є одним із джерел доказів у силу частини першої статті 251 КУпАП та з яких вбачається, що ці протоколи складені уповноваженою на те особою, зміст протоколів відповідає вимогам статті 256 КУпАП та, окрім іншого, містить виклад суті адміністративних правопорушень, виходячи з характеру вчинених дій та з урахуванням диспозицій відповідних норм (статей) КУпАП;

тестом на вміст алкоголю № 4801, що свідчить про наявність алкоголю в крові ОСОБА_1 з результатом 1,00 проміле;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд проводився через виявлення таких ознак: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП ВСР Володарська лікарня від 12.04.2025, в якому також зафіксовано наявність перелічених вище ознак, що свідчать про наявність стану алкогольного сп`яніння;

рапортом поліцейського взводу № 1 роти № 1 Батальйону № 2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП, з якого вбачається, що під час вільного патрулювання поблизу села Лихачиха о 12.04.2025 23:00 було зупинено транспортний засіб, водієм якого був ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, в результаті чого останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер», на що той погодився. Результат огляду виявився позитивний 1,00 проміле. Після повідомлення водієві про необхідність відсторонення його від права керування ОСОБА_1 агресивно відреагував, зачинився в транспортному засобі та почав тікати з місця події. Працівниками поліції за допомогою залученого ще одного наряду патрулювання вдалося зупинити транспортний засіб ОСОБА_1 та о 23:35 останнього було затримано, одягнуто кайданки. Наведене пояснює відповідну логічну відмінність у датах вчинення правопорушень і складення протоколів, оскільки згадані вище адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 130, частиною першою статті 122-2 КУпАП, були вчинені 12.04.2025 відповідно о 23:00 год. та о 23:20 год., а складення й оформлення протоколів відбувалось вже після затримання особи 13.04.2025 відповідно о 00:40 год. та о 00:55 год.;

протоколом про адміністративне затримання від 12.04.2025 № 040670;

оптичними дисками з відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції № 476753, № 476015 та № 476664 від 13.04.2025.

Суд також зазначає про відсутність підстав для сумнівів у належності і допустимості перелічених доказів, оскільки ці докази отримані відповідно до вимог чинного законодавства України уповноваженими на те посадовими (службовими) особами, а викладена у протоколах інформація відповідає обставинам, зафіксованим на долучених до них відеозаписах.

До протоколу про адміністративне правопорушення від 13.04.2025 серії ЕПР 1 № 298862 додано також довідку щодо кваліфікації адміністративного правопорушення від 14.04.2025, витяг з адмінпрактики № 258944 та копію постанови Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.01.2025 (а.с. 3, 4, 5-6), з яких вбачається, що ОСОБА_1 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. та з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, згідно з доданою до адміністративного матеріалу довідкою щодо наявності посвідчення водія від 14.04.2025 відомості стосовно отримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія на право керування транспортними засобами відсутні. Як вбачається з доданої до протоколу копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4487937 від 13.04.2025, винесеної о 00:10 год., ОСОБА_1 було притягнуто також до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 126 КУпАП через керування ним транспортним засобом, будучи позбавленим права керування такими на один рік (а.с. 7-9).

У зв`язку з усім наведеним суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за частиною другою статті 130 КУпАП як повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП, а саме: повторне керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також за частиною першою статті 122-2 КУпАП як невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Обставин, що обтяжують та/або пом`якшують його відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених статтями 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Разом з тим за приписами частини другої статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Зважаючи на усе викладене та враховуючи особу і поведінку правопорушника, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин, суд дійшов до висновку, що на правопорушника ОСОБА_1 , слід накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією частини другої статті 130 КУпАП як більш серйозного правопорушення, у виді штрафу у фіксованому розмірі з позбавленням права керування транспортними засобами на встановлений законом строк; інші види адміністративних стягнень не передбачені санкцією названої статті. Підстав для оплатного вилучення транспортного засобу судом не вбачається, зокрема, й через відсутність відповідних даних щодо транспортного засобу в матеріалах справи.

Крім того, на підставі статті 40-1 КУпАП з порушника слід стягнути судовий збір на користь держави у встановленому статтею 4 Закону України «Про судовий збір» розмірі.

Керуючись частиною другою статті 130 та частиною першою статті 122-2 КУпАП, а також статтями 33-36, 40-1, 221, 251, 252, 268, 276, 277, 283-285, 294, 300, 307, 308 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122-2 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), у порядку частини другої статті 36 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений протягом 15 днів, у разі несплати штрафу у цей строк постанова суду надсилається для примусового виконання, а штраф буде стягнуто у подвійному розмірі (статті 307, 308 КУпАП).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), у дохід держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави на рахунок: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Копії цієї постанови суду надіслати ОСОБА_1 на його зареєстровану адресу місця проживання, а після набрання законної сили прокуророві та до Батальйону № 2 ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП до відома і виконання відповідно.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначеного десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Суддя Л. А. Макаренко

Постанова набрала законної сили з "_____"_________ 202____ року.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.