справа № 207/6006/24
№ провадження 3/208/1836/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду міста Кам`янського Дніпропетровської області Данилів С.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №158934, складений 25.10.2024, за змістом якого: 25.10.2024 в м.Кам`янське, по вул. Широка, 5-Б, о 22:10 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Шкода Октавія, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку ОСОБА_1 відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність встановлена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судові засідання, призначені на 06.05.2025 о 08:20 год., 22.05.2025 о 13:00 год., 12.06.2025 о 10:00 год. ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце його проведення, не з`явився.

На підставі ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки дане адміністративне правопорушення не відноситься до категорії правопорушень, де явка особи, відповідно до вимог КУпАП визнається обовязковою.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

ІІ. Нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, будучи центральним нормативно-правовим актом, що регулює суспільні відносини по притягненню до адміністративної відповідальності, передбачає застосування адміністративного стягнення за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Зміст цього діяння розкривається у диспозиції частини 1 статті 130 цього Кодексу.

ІІІ. Оцінка доказів, мотиви суду та прийняте у справі рішення.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зпунктом 2.5. Правил дорожнього рухуводій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення, за ст.130КУпАП у формі відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у поліцейського виникають після встановлення факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції про проходження огляду на стан сп`яніння та відмови особи від проходження такого огляду.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є саме керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), а його суб`єктом є будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП) на момент керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують їх увагу та швидкість реакції, незалежно від наявності чи відсутності посвідчення водія.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначеніст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому "Інструкція"). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до п.2 Розділу I Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно із ст. 283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

З оглянутого відеозапису з бодікамери поліцейського встановлено, що рух транспортного засобу як зазначено в адміністративному протоколі, не зафіксовано, водночас ОСОБА_1 стояв біля гаражу, автомобіля поруч із ним не має. Відео з бодікамер патрульної поліції або з відеореєстратора службового автомобілю, де було б зафіксовано факт руху транспортного засобу та факт керування автомобілем саме ОСОБА_1 , суду не надано.

Згідно з п.5 р.ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фотоі кінозйомки, відеозапису, затвердженоїнаказом МВС України від 18.12.2018 №1026, включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

З досліджених відеозаписів встановлено, що в порушення п.5 розділу II Інструкції, зазначений відеозапис не є цілісним (повним). Так, на відеозаписах не зафіксовані факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом 25.10.2024 о 22:10 год. та факт зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , тобто відеофіксація на нагрудні відеореєстратори поліцейських розпочинається з того моменту, де ОСОБА_1 стоїть біля гаражу.

Під час розмови ОСОБА_1 з працівниками патрульної поліції, відсутній факт погодження з фактом керування ним транспортним засобом, навпроти він вказує, що не керував автомобілем, також заперечує, що він був зупинений працівниками патрульної поліції.

Таким чином, відеозаписи, надані працівниками поліції, не містять ані факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, ані факту зупинки вказаного транспортного засобу. Разом з тим, наданим відеозаписом, факту перевірки інспектором поліції ознак наркотичного сп`яніння у водія не зафіксовано. Поведінка ОСОБА_1 повністю відповідає обстановці, він чітко відповідає на питання поліцейського тощо. А також виникають сумніви в достовірності інформації вказаної в адміністративному протоколі та в долучених до нього матеріалах.

Верховний суд у своїй постанові від 18.07.2019 у справі № 216/5226/16-а вказав, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність учинюваних процесуальних дій (винесення постанови, складання протоколу).

Огляд водія на стан сп`яніння повинен проводитись лише у випадках, коли було зупинено особу під час керування транспортним засобом і якщо поліцейським були встановлені ознаки алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Однією з обов`язкових умов притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, яка є первісною по відношенню до інших умов, є фактичне керування особою транспортним засобом. Особа, яка не керувала транспортним засобом не є суб`єктом адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" наведено в п. 27 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу. Знаходження біля транспортного засобу або всередині, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в стані сп`яніння, не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченогост. 130 КУпАП.

Відсутність в справі інших доказів факту керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані наркотичного сп`яніння - виключає можливість притягнення її до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не містить необхідної для цього складової - доведення факту керування транспортним засобом.

При цьому необхідно зауважити, що протокол про адміністративне правопорушення, хоч і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, та інформація, яка в нього вноситься повинна ґрунтуватися на первинних доказах, зокрема на візуальних спостереженнях, фото- та відео- фіксації, поясненнях свідків тощо.

Надані суду інші письмові докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.10.2024, дані рапорту поліцейського СРПП ВП №2 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області сержанта поліції Краснощоки В.О. від 25.10.2024, не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно достатті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням вищенаведеного, суд знаходить, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не є доведеним, а отже його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не встановлена, підстав для його притягнення до адміністративної відповідальності немає, а тому провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Пунктом 1 частини 1статті 247 КУпАПпередбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, роблю висновок, що відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 247, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 - закрити у зв`язку, з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд міста Кам`янського Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя С.В. Данилів