Справа № 354/2017/24
Провадження № 3/354/29/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року м.Яремче

Суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Остап`юк М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Відділення поліції №1 (м.Яремче) Надвірнянського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків Суду не надано,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 135496 від 23.09.2024 року, ОСОБА_1 23.09.2024 приблизно о 21 год 05 хв у смт. Ворохта по вул. Д.Галицького, керував транспортним засобом марки NISSAN PATROL,д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Алкофор 507, який показав позитивний результат 2,74 % проміле. Тим самим ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9А ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

12.06.2025 на адресу суду надійшли заперечення від захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, мотивовані тим, що ОСОБА_1 не погоджується із протоколом, який складений відносно нього, оскільки вважає, що останній складений із порушенням норм чинного законодавства. Так, у запереченнхя зазначається, що порядок проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів чітко передбачений «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і порядок оформлення матеріалів передбачено «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». Зазначає, що із матеріалів адміністративної справи вбачається відсутність правової підстави для зупинки автомобіля його довірителя. Крім того, наявні численні порушення. Так, зі змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_1 23.09.2024 р о 21 год 05 хв здійснював керування автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, про що було складено адмінпротокол, який є предметом цього судового розгляду. Однак, як вбачається, того ж дня, але пізніше - о 21 год 57 хв цим же працівником поліції складено відносно ОСОБА_1 ще постанову про накладення адміністративного стягнення за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП, з якої вбачається, що ОСОБА_1 керував тим самим транспортним засобом о 21 год 52 хв без реєстраційних документів, однак протоколу про повторне керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння сержантом поліції не складалося і до матеріалів не долучено. В акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів) справи містяться виправлення щодо кількості проміле. Крім того, в складеному акті огляду (а.с. 3) відсутні відомості про час і місце його складання, номер спеціального технічного засобу містить виправлення, так само виправлення містяться у графі результату огляду на стан сп`яніння. Таким чином, вважає, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 . Також захисник вказує, що доданий до матеріалів справи відеозапис не є безперервним. На оптичному диску містяться відеофайли, які перериваються і по яких неможливо відновити всі обставини події, відтак його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі. Вказані обставини ставлять під сумнів дотримання поліцейським порядку оформлення протоколу про адміністративне правопоушення щодо роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків. Окрім того, ОСОБА_1 було притягнено до адміністративної відповідальності та накладено штраф за ч. 1 ст. 126 КУпАП (не мав при собі реєстраційного документу на транспортний засіб). З цієї постанови вбачається, що адмінправопорушення вчинено 23.09.2024 о 21 год 52 хв, тобто після інкримінованого ОСОБА_1 адмінправопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. А тому, зі змісту долучених до матеріалів справи документів вбачається, що правова підстава для зупинки транспортного засобу була відсутня або мала місце після складення відносно його підзахисного адмінпротоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що суперечить вимогам законодавства. Вважає, що все в сукупності свідчить, що працівником поліції порушено порядок складення протоколу про адміністративне правопорушення та проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, що має наслідоком недійсність результатів такого огляду. Просить закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КупАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши доводи Сторони захисту, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У відповідності до положень статті 248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення завжди є протиправною дією (бездіяльністю) тобто діянням, забороненим законом або іншим нормативним правовим актом.

Відповідно до положень пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З відеозапису вбачається, що у часі і місці, вказані у протоколі, а саме 23.09.2024 о 21:05:00 саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом NISSAN PATROL,д.н.з. НОМЕР_1 , під час зупинки автомобіля працівниками поліції.

Положеннями статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Таким чином, законом встановлені конкретні випадки та підстави, у зв`язку із якими працівники поліції мають право зупинити транспортний засіб.

Разом з тим, матеріали справи містять суперечливі відомості щодо причин зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Так, згідно відеозапису працівник поліції повідомив водію ОСОБА_1 , що підставою для зупинки його транспортного засобу, стало повідомлення на лінію "102", про те, що за кермом його автомобіля перебуває п`яний водій.

Однак, в матеріалах справи міститься постанова працівника поліції про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст. 126 КУпАП «керування ТЗ особою, без реєстраційних документів на ТЗ».

Вказана підстава для зупинки транспортного засобу, згідно відеозапису, працівником поліції ОСОБА_1 повідомлена не була.

Більше того, вбачається, що вказана постанова була складена відносно дій ОСОБА_1 , що мали місце після вчинення останнім інкримінованого йому адмінправопонрушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, зі змісту адмінпротоколу вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння о 21:05:00, а зі змісту постанови слідує, що ОСОБА_1 керував ТЗ без реєстраційних документів о 21:52:24 год.

Відтак, вказане адмінправопорушення за ч.1 ст. 126 КУпАП не могло бути правовою підставою для зупинкиу транспортного засобу, так як було виявлено після складання відносно ОСОБА_1 адмінпротоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У той же, інформації про повідомлення на лінію "102" до матеріалів справи не долучено. Як правило, таку інформацію уповноважений орган надає у вигляді відповідних рапортів, де зафіксовано дзвінок на лінію "102" з повідомленням про обставини ймовірного правопорушення.

Враховуючи те, що на відеозаписі особа, яка притягається до адмінвідповідальності оспорює правомірність зупинки, то доказ правомірності зупинки слід було долучити.

А тому, зауваження захисника відносно того, що правова підстава для зупинки транспортного засобу була відсутня або мала місце після складення відносно його довірителя адмінпротоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП у даному конкретному випадку, при відсутності необхідних документів, є слушним.

Таким чином, вказане викликає обґрунтовані сумніви щодо правомірності зупинки транспортного засобу NISSAN PATROL,д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Перевірка водія на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння розпочинається із зупинки транспортного засобу, тому важливо, щоб були законні підстави для цього.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція).

За змістом пунктів 6, 7 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Однак, всупереч наведеному ОСОБА_1 було запропоновано, що вбачається з направлення (а.с. 4), пройти огляд у КНП Надвірнянська ЦМЛ, що не є найближчим закладом. Найближчим закладом є - КНП Яремчанська ЦМЛ.

З переглянутого відеозапису з`ясовано, що спочатку ОСОБА_1 виявив бажання їхати до закладу охорони здоров`я, а потім погодився на проходження огляду на місці.

Відтак, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

Однак, у Направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алекогольного сп`яніння, зазначається, що особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив поліцейський СРПП ВП № 1 (м. Яремче) (а.с. 4).

Вказане суперечить як матеріалам справи в сукупності, так і відеозапису події, де не зафіксовано доставлення особи до закладу охорони здоров`я, а встановлено факт такого огляду на місці поліцейським.

Крім того, і Направлення на огляд водія транспортного засобу (а.с. 4), і Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3) містять виправлення щодо кількості проміле, на що вказує Сторона захисту.

Суд не бере до уваги зауваження Сторони захисту відносно відсутності безперервності відеозапису події та визнання такого доказу недопустимим, оскільки обставини, які на ньому зафіксовані дозволяють загалом встановити факти, що мають значення для розгляду справи.

У той же час, суд звертає увагу на недотриманні процедури відсторонення особи від керування транспортним засобом, якщо було встановлено факт перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Так, відповідно до вимог статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Однак, до матеріалів справи не долучені докази, які б свідчили про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Навпаки, до матеріалів справи долучено постанову про накладення адімністратвиного стягнення на ОСОБА_1 за керування цим же транспортним засобом без реєстраційних документів (ч. 1 ст. 126 КУпАП), що мало місце о 21:52:24 год цього ж дня, тобто через сім хвилин, після того як відносно нього було складено адмінпротокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП (складено о 21:45:27 год).

Таким чином, докази, які долучені до матеріалів справи є достатньо суперечливими між собою.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ від 21 липня 20211 року у справі Коробов проти України Європейський суд з прав людини, при оцінці доказів суд як правило застосовує критерій поза розумним сумнівом. Однак, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2028 р. у справі Кобець проти України.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладання такого обов`язку на суд не передбачено.

Крім цього, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20.09.20196 року «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Також, Європейський Суд з прав людини у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведене, суд вважає доводи захисника про те, що матеріали справи не містять беззаперечних, належних та допустимих доказів доведення вини ОСОБА_1 такими, що заслуговують на увагу, а долучені до протоколу матеріали складають відомості, які суперечать один одному, а тому і тлумачаться на користь особи, яка притягається до адмінвідповідальності.

Враховуючи зазначене вище, провадження у справі підлягає закриттю, оскільки не доведено допустимими доказами, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у діях ОСОБА_1 .

Керуючись частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя: Марія ОСТАП`ЮК