ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1647/25 Справа № 196/19/25 Суддя у 1-й інстанції - Костюков Д. Г. Суддя у 2-й інстанції - Мазниця А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за участю:

захисника (в режимі відеоконференції) Тараненка П.П.

апеляційну скаргу захисника Тараненка П.П., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2025 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно із оскаржуваною постановою, 31 грудня 2024 року, близько 23.28 год., в с.Могилів по вул.Озерна, 3 Дніпровського району, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAEWOO LANOS н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відеофіксацію, яка здійснювалася на бодікамеру №799401 та відеореєстратор на патрульному автомобілі №797438, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову суду першої інстанції скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом першої інстанції не в повній з`ясовано обставини, які мають значення для справи, рішення не відповідає фактичним обставинам справи, а також порушено норми матеріального та процесуального права.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не є належним доказом, його фабула є неконкретизованою, за формою та змістом він не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП., а саме дії ОСОБА_1 кваліфіковані як керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, що підпадає під ознаки порушення вимог п. 2.9 а. ПДР України, при тому, що останньому поставлено за провину порушення вимог п. 2.5 ПДР, а саме відмова від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, що не дає можливості визначити об`єктивну сторону правопорушення.

Зазначає, що обставини, викладені у протоколі, не підтверджені достовірними доказами. Технічних характеристик засобу фіксації, за допомогою якою зроблено відеозапис, крім 799401, у протоколі не зазначено, також не зазначено номери нагрудних камер працівників поліції.

Крім того вказує, що не надано доказів, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений за порушення ПДР. Ні в рапорті, ні в протоколі не зазначена причина зупинки, а відтак вони не міститять передбачених законом підстав для цього.

Захисник посилається на те, що з відеозапису не вбачається явних ознак алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 на ногах не хитається, поводить себе спокійно, відповідає на запитання, заперечує вживання алкогольних напоїв. У зв`язку з чим вважає, що відсутні підстави для вимоги пройти огляд на стан сп`яніння.

Вказує, що матеріали справи не містять будь-яких доказів направлення ОСОБА_1 на медичний огляд, а сам по собі факт відмови від проходження медичного огляду не є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Зазначає, що долучений до матеріалів справи акт огляду на стан сп`яніння містить порушення, а саме: в графі результат огляду на стан сп`яніння вказано від проходження відмовився; в графі з результатом згоден зазначено ОСОБА_1 від підпису відмовився, водночас останній не висловлював свою згоду або не згоду на проведення огляду.

Вказує, що після вимог пояснити підстави для проведення огляду, поліцейський самостійно прийшов до висновку про відмову ОСОБА_1 від огляду. Крім того зазначає, що акт складено в одному примірнику, що є порушенням Інструкції № 1452/735.

Захисник також вказує, що 31.12.2024 року о 22.25 год. на території Дніпропетровської області було оголошено повітряну тривогу, відбій якої відбувся о 23.44 год., проте о 23.30 год. працівниками поліції складався протокол у відношенні ОСОБА_1 , що вважає порушенням прав останнього.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши захисника, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зважає на те, що відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Викладений у постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом співробітника поліції, згідно якого 31.12.2024 року близько 23:30 години на вул. Озерній, 3 с. Могилів водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота. Під відеофіксацію було запропоновано водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці події за допомогою газоаналізатору Alcotester Drager 6810, на що останній відмовився, а також відмовився пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому медичному закладі охорони здоров`я, про відповідальність за відмову був попереджений, крім цього, водій відмовився надати будь-які письмові пояснення та підписувати протокол, за що на водія був складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та за відсутність посвідчення водія був складений протокол за ч. 1 ст. 126 КУпАП, що зафіксовано на бодікамери.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно із якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього, уповноваженою особою органів поліції, котре полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Аналізуючи доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення не є належним доказом, а його фабула є неконкретизованою, суд апеляційної інстанції зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 209801 від 31 грудня 2025 року, складений уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП, в ньому вказано, що водій ОСОБА_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, перебував за кермом автомобіля DAEWOO LANOS н.з. НОМЕР_1 , від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відеофіксацію, яка здійснювалася на бодікамеру №799401 та відеореєстратор на патрульному автомобілі №797438, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, що відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне додатково зазначити, що викладення фактичних обставин події у протоколі про адміністративне правопорушення повинне давати уяву про всі елементи його складу, втім не обов`язково має дослівно повторювати диспозицію інкримінованої статті, частини статті закону про адміністративну відповідальність.

Натомість цими доводами не спростовується наявність підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме того факту, що останній, будучи водієм транспортного засобу, у порушення п. 2.5 ПДР України, згідно із якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Доводи про те, що ОСОБА_1 не визнає факт керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, та те що відеозаписом обставини, викладені у протоколі не підтверджені достовірними доказами, не зазначено технічних характеристик засобу фіксації, за допомогою якою зроблено відеозапис, а також те, що не вбачається явних ознак алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 на ногах не хитається, поводить себе спокійно, відповідає на запитання, заперечує вживання алкогольних напоїв, суд апеляційної інстанції зазначає, що вони є такими, що не обґрунтовують апеляційній вимоги та спростовуються наявним в відеозаписом.

Так, згідно із відеозаписом, долученим до матеріалів справи, патрульний автомобіль поліції у темний нічний час доби здійснює переслідування автомобіля Деу Ланос, а після зупинки останнього працівник поліції підходить до нього та з`ясовує, що за його кермом перебуває ОСОБА_1 . Під час спілкування з останнім працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Крім того, з відеозапису вбачається, що останній має нестійку поставу та його мова є незв`язною. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці або у медичному закладі ОСОБА_1 відповідає відмовою. Тим самим спростовуються апеляційні доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не був водієм у розумінні диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційні доводи про недопустимість як доказу вказаного відеозапису суд апеляційної інстанції оцінює критично. Так, за правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. В даному випадку доказом є показання технічних засобів, які мають функцію відеозапису, що узгоджується із вищенаведеними положеннями закону, які у свою чергу не висувають ані до цих засобів, ані до процедури їх застосування будь-яких додаткових вимог.

Доводи захисника щодо відсутності у поліцейських підстав для висунення ОСОБА_1 пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння оскільки, на думку апелянта, ознак перебування у такому стані останній не виявляв, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, встановлення наявності або відсутності у водія ознак сп`яніння, а також прийняття рішення про необхідність проходження водієм відповідного медичного огляду або про відсутність такої необхідності, віднесені до виключної компетенції та дискреційних повноважень поліцейських уповноваженого підрозділу Національної поліції України.

За змістом п. 2.5. ПДР будь-які особисті міркування водія, зокрема суб`єктивна оцінка ним власного стану та його зовнішніх проявів, думки водія щодо упередженості поліцейських тощо, не є підставою для відмови від проходження запропонованого працівником поліції медичного огляду на стан сп`яніння, обов`язковість якого встановлена законодавством.

Доводи апелянта про відсутність підстав для зупинки автомобіля поліцейськими не можуть бути прийняті до уваги з огляду на те, що наявність або відсутність таких підстав не має істотного значення для справи, оскільки не спростовує факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці або в закладі охорони здоров`я, тобто порушення ним вимог п.2.5 ПДР.

Щодо доводів захисника про те, що долучений до матеріалів справи акт огляду на стан сп`яніння містить порушення, апеляційний суд зазначає, що вони не знайшли свого підтвердження, оскільки, наявний в матеріалах справи Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складений працівниками поліції у відповідності до вимог закону, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735, будь-яких істотних недоліків не встановлено.

Крім того належить зазначити, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, факт якої підтверджений матеріалами справи. У цьому контексті наявність або відсутність акту огляду на стан сп`яніння, як і можливі його недоліки, не мають істотного значення для оцінки обгрунтованості обвинувачення.

Всі інші доводи апеляційної скарги захисника судом оцінюються критично, оскільки наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Апеляційним судом не встановлено порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Тараненка П.П., в інтересах ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.А. Мазниця