Справа № 526/315/25
Провадження № 3/526/158/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2025 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судових засідань Павленко Т.І.

адвоката Гусаренка О.М.

особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП №1 Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вирішальне, Гадяцького р-ну, громадянка України, працює ТОВ «Олександр» - кухар, проживає в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

26 січня 2025 року о 01 год. 01 хв. ОСОБА_1 , являючись власником автомобіля MERCEDES-BENZ VITO НОМЕР_2 в м. Гадяч по вул.Лохвицька,22 передала керування т/з MERCEDES-BENZ VITO 112 CDI, д.н.з. НОМЕР_3 водію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на алкотестер Драгер 6810, результат позитивний 1.11 ‰, тест № 901.

ОСОБА_1 вину не визнала, суду пояснила, що вони разом з чоловіком поверталися з Львівської області, були 13 годин у дорозі, у м. Пирятин разом повечеряли і коли вона вийшла в туалет, чоловік очевидно вжив спиртне. Далі вона сіла за кермо і вони поїхали до м. Гадяч. По дорозі вона стала засинати і в с. Біленченківка вони помінялися місцями, в м. Гадяч були зупинені працівниками поліції, які запідозрили чоловіка у керуванні автомобілем в стані сп`яніння. Після проходження огляду виявилося, що він п`яний, однак вона про це не знала, лише вдома він розповів, що в м. Пирятин випив пива. Також пояснила, що перед виїздом додому, в м. Борислав вони ходили в гості, де чоловік вживав спиртне.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_2 показав суду, що того дня вони поверталися з Львівської області, в м. Пирятині зупинилися, де він випив 150 г горілки та безалкогольне пиво. Після чого дружина сіла за руль і доїхала до с. Біленченківка, де стала засинати і тоді вони помінялися місцями та до м. Гадяч він їхав за кермом, де і був зупинений працівниками поліції, які виявили в нього ознаки алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні адвокат Гусаренко О.М. вказав на недостатність доказів щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності та безпідставність складення протоколу, оскільки немає доказів, які б прямо вказували, що ОСОБА_1 знала про те, що водій знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Їй не було роз`яснено прав, протокол складався у її відсутності з грубим порушенням норм чинного законодавства. Про наявність протоколу ОСОБА_1 дізналася випадково, оскільки протокол не був складений на місці вчинення правопорушення та у її присутності.

Незважаючи на невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та у протоколі про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП, даними приладу Драгер, за результатами тесту якого вміст алкоголю у видихуваному повітрі у ОСОБА_2 складає 1.11 промілле, постановами про накладення адміністративного стягнення, згідно яких на ОСОБА_2 накладено адміністративні стягнення за ст. 126 ч.1 та ч.1 ст. 130 КУпАП, які не були оскаржені, відеозаписом з боді камери, довідкою про не притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису, який розпочинається 26.01.2025 о 1 годині 09 хвилин вбачається, що автомобіль світлого кольору рухається вулицями міста та зупинений поліцейськими. За кермом автомобіля перебуває чоловік, який повідомляє, що вони повертаються з Львівської області. Поліцейські запідозрили водія про перебування в стані алкогольного сп`яніння та запропонували пройти відповідний огляд, на що він погодився, результат тесту 1.11 проміле. Протягом усього відеозапису жінка, яка знаходилася поруч з ОСОБА_2 , стверджувала, що вона є власницею автомобіля і розпоряджається ним за своєю волею. О 01:58 год. ОСОБА_1 вкотре каже, що вона є власником автомобіля, після чого поліцейські встановили, що ОСОБА_1 дійсно являється власником та повідомили їй, що відносно неї буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП передача керування автомобілем особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння. О 02:00 год ОСОБА_1 поліцейським роз`яснено її права, вона пояснює, що не знає цього чоловіка, а також говорить поліцейському, що нічого підписувати не буде та йде додому. Далі поліцейський складає відносно неї протокол.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_3 є власником т/з марки MERCEDES-BENZ VITO 112 CDI, д.н.з. НОМЕР_3 та має водійське посвідчення.

Суд вважає, що зібрані та досліджені в судовому засіданні докази повністю підтверджують факт передачі ОСОБА_1 керування автомобілем ОСОБА_2 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами огляду та притягненням ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Невизнання своєї вини суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнення призначення покарання.

Суд критично відноситься до показів ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , даних у судовому засіданні про незнання нею вживання спиртних напоїв чоловіком у м. Пирятин, після якого він керував транспортним засобом, оскільки з матеріалів справи вбачається, що вміст алкоголю у видихуваному повітрі у ОСОБА_2 складає 1.11 промілле через відповідний проміжок часу після вживання спиртних напоїв. Відповідно до акту огляду у ОСОБА_2 відчутний запах алкоголю з порожнини рота, що в умовах обмеженого простору автомобіля неможливо були не чути, як не можливо було не помітити і порушення мови.

Суд не погоджується з позицією захисту щодо визнання протоколу про адміністративне правопорушення неналежним доказом та вважає, що в ньому вірно відображені час, місце та обставини вчинення правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою та у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП. Права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП поліцейським ОСОБА_1 було роз`яснено о 2 годині та повідомлено, що відносно неї буде складатися протокол про адміністративне правопорушення.

Особисте несприйняття ОСОБА_1 роз`яснення прав та повідомлення поліцейських про складання протоколу відносно неї, а також відмова від підписання не може свідчити про порушення процедури збору матеріалів з боку поліцейських при складанні протоколу.

Суд також не погоджується з позицією захисту щодо не роз`яснення прав ОСОБА_1 , оскільки з відеозапису вбачається, що права їй були роз`яснені о 2 годині, а ОСОБА_2 права роз`яснював інший поліцейський о 1.17 год. 26 січня 2025 року.

Будь яких належних та допустимих доказів на спростування вини ОСОБА_1 суду в ході розгляду справи надано не було, як і не вказано які саме норми матеріального права були порушені поліцейськими.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, що є порушенням п.2.9 г Правил дорожнього руху України.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.9 г Правил дорожнього руху водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона передала керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

В даному випадку ОСОБА_1 є спеціальним суб`єктом - особою, яка є власником джерела підвищеної небезпеки та яка має водійське посвідчення, у зв`язку з чим на неї покладаються обов`язки, пов`язані з необхідністю забезпечення безпеки дорожнього руху, добровільно отримала правовий статус водія, тому безумовно зобов`язана була знати про встановлену п.п. «г» п. 2.9. Правил дорожнього руху заборону передавати керування транспортним засобом особі, які перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтвердили, що незадовго до зупинки поліцейськими, ОСОБА_1 , яка керувала автомобілем, у с. Біленченківка передала керування ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд вважає за необхідне ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу з одночасним позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів, оскільки передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння несе громадську небезпеку і може потягнути за собою більш тяжкі наслідки. Крім того протиправна поведінка свідчить про неналежне відношення до забезпечення безпеки дорожнього руху при керуванні транспортним засобом - джерелом підвищеної небезпеки. Суд вважає, що саме таке адміністративне стягнення буде необхідним і справедливим з метою запобігання вчинення правопорушень в подальшому.

Відповідно до ст. 401 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що визначено Законом України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 36, 38, 401, 1222, 130 ч.1, 221, 283, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд

п о с т а н о в и в:

- ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Стягти з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605.60 грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення та судовий збір вноситься особою, що притягнута до адміністративної відповідальності в установу банку України.

Штраф має бути сплачений особою, що притягнута до адміністративної відповідальності, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу 34000 грн., а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд.

Повний текст постанови складено 18 червня 2025 року.

Головуюча: Л. В. Максименко