Провадження № 33/4808/449/25
Категорія ч.1 ст.164 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Болюк І. І.
Суддя-доповідач Кукурудз
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Кукурудз Б.І., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду від 04.02.2025 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. без конфіскації.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 13.11.2024 року о 14 год. 55 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Дністровська, 5 у пункті обміну валют надавала послуги по обміну валют без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання, чим порушила вимоги ч.1 ст. 58, ч.1 ст.128 ГК України, тим самим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.164 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права. При розгляді справи суд взагалі не з`ясував фактичних обставин справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду підлягає до скасування.

Зазначає, що працівники ДПС абсолютно безпідставно склали протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП відносно неї оскільки протокол про адміністративне правопорушення та копія акту довідки фактичної перевірки №091399 від 13.11.2024 року, не є достатніми для встановлення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП. Таким чином, суд першої інстанції при розгляді справи не витребував необхідні додаткові матеріали та не з`ясував інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чим порушив вимоги ст.278, 280 КУпАП.

Матеріали справи не містять доказів щодо систематичності вчинення підприємницької діяльності у розумінні ст.42 ГК України.

Просить постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04.02.2025 року відносно ОСОБА_1 скасувати, прийняти нову постанову, якою провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 подала до суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Івано-Франківського міського суду від 04.02.2025 року.

Просить поновити строк на подання апеляційної скарги оскільки пропущений з поважних причин.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Що стосується пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції то його слід поновити як пропущений з поважних причин.

Згідно ст.268 ч.1 КУпАП справа про адмінправопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адмінвідповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що справу розглянуто 04.02.2025 року без участі ОСОБА_1 , однак даних про те, що ОСОБА_1 було повіломлено про дату та час місце розгляду справи не має. Суддя першої інстанції, розглянувши справу без участі ОСОБА_1 порушив її право на захист, а тому винесена ним постанова є незаконною.

Разом з тим, право на участь в судовому засіданні, є складовою права на захист.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Виходячи з вищевикладеного слід зробити висновок, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Проте, всупереч вимогам вказаних правових норм, судом першої інстанції не в повному обсязі з`ясовані обставини справи, в зв`язку з чим постанова не може бути визнана обґрунтованою і підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Так, приймаючи рішення про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП суд поклав в основу свого рішення зібрані у справі письмові докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії №3619 від 13.11.2024 року; копію Акту фактичної перевірки №091399 від 13.11.2024 року,

З такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд не може погодитись, оскільки зазначені вище письмові докази, у своїй сукупності не доводять наявність у діянні ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП з огляду на таке.

Частина 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно з п.1 ч.1 ст.7 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності», ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності як банківська діяльність, діяльність з надання фінансових послуг - у випадках, встановлених законом, та діяльність із здійснення операцій з готівкою, що включають інкасацію коштів, перевезення валютних та інших цінностей, оброблення та зберігання готівки;

Таким чином, відповідно до вищезазначених норм, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП суду мали бути надані докази того, що вона 13.11.2024 об 14 год. 55 хв. здійснювала господарську діяльність, а саме обмін валют без державної реєстрації, як субєкта господарювання.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 13.11.2024 року о 14 год. 55 хв. в АДРЕСА_1 у пункті обміну валют надавала послуги по обміну валют без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання, чим порушила вимоги ч.1 ст. 58, ч.1 ст.128 ГК України, тим самим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.164 КУпАП.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що крім зазначення наведених обставин у протоколі про адміністративне правопорушення уповноважена на його складання особа не зібрала жодних інших належних та допустимих доказів, які би підтверджували вчинення ОСОБА_1 13.11.2024 року о 14 год 55 хв. діяння, яке утворює склад правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП.

До вказаного протоколу було додано лише копію акту фактичної перевірки 091399 від 14.11.2024 року.

Однак, дані цих доказів жодним чином не підтверджують того, що ОСОБА_1 порушила порядок провадження господарської діяльності, а саме систематично здійснювала господарську діяльність, а саме обмін валютних цінностей без одержання ліцензії на провадження даного виду господарської діяльності.

З урахуванням викладеного, висновок суду першої інстанції про наявності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП є необґрунтованим і базується на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися в такому разі на її користь відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні 13.11.2024 року о 14 год. 55 хв. адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП не доведена допустимими та належними доказами, та з наявних в матеріалах справи доказів не можливо беззаперечно стверджувати про наявність в її діях складу вказаного правопорушення.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 294, 295 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Івано-Франківського міського суду від 04.02.2025 року задовольнити, поновити строк як пропущений з поважних причин.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Івано-Франківського міського суду від 04 лютого 2025 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП щодо ОСОБА_1 за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Б.І. Кукурудз