Справа № 156/384/25
Провадження № 3/156/342/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2025 року сел.Іваничі

Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Бєлоусов А.Є., з секретарем судових засідань Степанець Т.В., за участі: неповнолітньої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_2 , захисника Адамович Н.Є., педагогів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду № 2 у сел. Іваничі Волинської області матеріали, які надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП):

неповнолітнього ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Лугове Іваничівського району Волинської області, є громадянином України, здобув повну загальну середню освіту, не є працевлаштованим, мешкає в родині бабусі, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає аз адресою: АДРЕСА_2 ; раніше не притягався до адміністративної відповідальності, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

ВСТАНОВИВ:

1.Опис обставин, установлених під час розгляду справи, щодо суті адміністративних правопорушень, котрі ставляться в вину особі

1.1.Згідно з матеріалами про адміністративне правопорушення, які надійшли до суду з Відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області (протокол серії ЕПР1 № 284653 від 29.03.2025), неповнолітній ОСОБА_1 29.03.2025 о 00 год 28 хв у сел. Іваничі Волинської області на автодорозі С030311 керував транспортним засобом марки «Mercedes- Benz Vito 108 D», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , зареєстрованим на ім`я ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди ОСОБА_1 здійснювався в установленому законом порядку із застосуванням спеціального приладу «Alcotest Drager 6810», результат: 1,08 проміле, ОСОБА_1 від проходження огляду в медичному закладі відмовився, від керування транспортним засобом відсторонений.

1.2.У такому діянні неповнолітнього ОСОБА_1 службові особи територіального органу Національної поліції вбачають порушення вимог п. 2.9. а) Правил дорожнього руху, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами), таке діяння кваліфіковане за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

1.3.Крім того, згідно з матеріалами про адміністративне правопорушення (протокол серії ЕПР1 № 284657 від 29.03.2025), неповнолітній ОСОБА_1 29.03.2025 о 00 год 28 хв у сел. Іваничі Волинської області на автодорозі С030311 керував транспортним засобом марки «Mercedes- Benz Vito 108 D», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , зареєстрованим на ім`я ОСОБА_5 , без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не маючим права на керування таким транспортним засобом.

1.4.У такому діянні неповнолітнього ОСОБА_1 службові особи територіального органу Національної поліції вбачають порушення вимог п. 2.1. а) Правил дорожнього руху, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами), таке діяння кваліфіковане за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

1.5.Відповідно до ст. 36 КУпАП матеріали справ про адміністративні правопорушення, кваліфіковані за ч. 2 ст. 126 КУпАП і за ч. 1 ст. 130 КУпАП, були об`єднані в одне провадження та розглядалися суддею одночасно.

2.Позиції учасників справи

2.1.Під час судового розгляду справи неповнолітній ОСОБА_6 у присутності законного представника ОСОБА_2 та захисника Адамович Н.Є. своєї вини у скоєнні правопорушень не визнав, пояснив, що ввечері 28.03.2025 після 18-ї год він без дозволу батька, котрий на теперішній час проходить військову службу у складі Збройних Сил України, взяв ключі від автомобіля марки «Mercedes- Benz Vito 108 D», та від гаража у с. Лугове, запросив компанію друзів, щоб з`їздити з с. Лугове до сел. Іваничі «погуляти». За кермо вказаного транспортного засобу сів неповнолітній ОСОБА_7 , він не має посвідчення водія, але вміє керувати автомобілем, він запустив двигун транспортного засобу, викотив автомобіль з гаража, ОСОБА_8 розмістився на передньому пасажирському сидінні, вони поїхали по селу «збирати компанію», до них в автомобіль сіли неповнолітні ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . За кермом транспортного засобу весь час перебував ОСОБА_12 . Коли компанія приїхала до сел. Іваничі, ОСОБА_12 зупинив автомобіль біля магазину «Околиця», друзі пішли до «Маркету», гуляли біля магазину, купили пива, пили всією компанією, лише ОСОБА_7 пив безалкогольне пиво, бо він був за кермом. Згодом, коли вже наближався час «комендантської години», друзі вирішили повертатись до с. Лугове, ОСОБА_8 казав, що краще піти пішки до села, його думку підтримали ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , однак ОСОБА_12 сказав, що «боятись нічого», він довезе їх безпечно, бо він «не пив алкоголю», його підтримала ОСОБА_11 . Компанія сіла до автомобіля, ОСОБА_12 знову був за кермом, вони поїхали в напрямку села, дорогою їх зупинив поліцейський патруль, подавши сигнал про зупинку проблисковими маячками спецавтомобіля. ОСОБА_12 зупинив транспортний засіб на вимогу поліцейських, при цьому злякався відповідальності і, поки поліцейські під`їздили до них, зумів перелізти з водійського сидіння назад, а ОСОБА_8 залишився на передньому пасажирському сидінні. Поліцейські підійшли до них і попросили документи для перевірки, ОСОБА_8 надав реєстраційні документи на транспортний засіб, повідомив, що посвідчення водія він не має, а також, що він не керував транспортним засобом. Поліцейські під час спілкування відчули запах алкоголю в салоні автомобіля і запропонували ОСОБА_8 продути алкотестер, хлопець погодився, тест показав стан алкогольного сп`яніння. Поліцейські питали, хто керував автомобілем, але ніхто з друзів не зізнавався. Поліцейські наказали усім вийти з автомобіля і повідомили, що в такому разі будуть складати протоколи на всіх. У подальшому протоколи були складені тільки на ОСОБА_13 , а інші друзі втекли з місця події, бо злякались відповідальності.

2.2.Законний представник неповнолітнього ОСОБА_2 пояснила, що вона нічого не знала про цю подію, аж доки онук ОСОБА_8 не розказав їй усе. Їй не було відомо, що ОСОБА_8 узяв без дозволу батька автомобіль і вирішив «покататися з друзями», вона не знала, що поліцейські вночі складали протоколи на її онука. Після того, як дізналась про цей інцидент, ОСОБА_2 провела профілактичну бесіду з ОСОБА_8 , останній усе усвідомив і обіцяв більше не брати автомобіль до того часу, поки не отримає посвідчення водія в установленому законом порядку. Законний представник звернула увагу суду на те, що ОСОБА_6 ні ввечері 28 березня, ні вночі 29 березня не керував автомобілем, за кермом був весь час його друг Павло.

2.3.Захисник Адамович Н.Є. зауважила, що співробітниками поліції не доведена винуватість неповнолітнього ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, оскільки не доведено, що її підзахисний взагалі керував транспортним засобом, за кермом автомобіля перебувала зовсім інша особа - ОСОБА_14 . Захисник просила закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення щодо неповнолітнього ОСОБА_1 , оскільки в діянні цієї особи відсутній склад правопорушення

3.Досліджені під час судового розгляду справи докази

3.1.Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

3.2.Як докази винуватості неповнолітнього ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, кваліфікованих за ч.1 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП, службовими особами територіального органу Національної поліції були надані до суду:

1)протокол про адміністративне правопорушення від 29.03.2025 серії ЕПР1 № 284653, складений інспектором СРПП Відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області Брисем І.В. щодо неповнолітнього ОСОБА_1 ;

2)протокол про адміністративне правопорушення від 29.03.2025 серії ЕПР1 № 284657, складений інспектором СРПП Відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області Брисем І.В. щодо неповнолітнього ОСОБА_1 ;

3)результат застосування приладу «Alcotest Drager 6810» щодо неповнолітнього ОСОБА_1 , показник 1,08 проміле, тест № 2405 від 29.03.2025;

4)рапорт в електронній формі, зареєстрований 29.03.2025 в журналі єдиного обліку територіального органу Національної поліції за № 1497, де зафіксовано інформацію від офіцера поліції ОСОБА_15 про те, що у сел. Іваничі наряд поліції «Проєкт 11» зупинив автомобіль марки «Mercedes- Benz Vito 108 D», водій якого перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

5)акт огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , складений поліцейським СРПП Каліткою В.А., де зазначено, що огляд здійснювався за допомогою алкотестеру, проба позитивна 1,08 проміле, дата складення цього документа не зазначена;

6)направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння ОСОБА_1 до КНП «Іваничівська багатопрофільна лікарня», видане поліцейським СРПП ОСОБА_16 29.03.2025 о 00 год 30 хв, у графі документа «особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив» міститься запис «не доставлявся»;

7)заповнений співробітником поліції від імені ОСОБА_1 бланк письмових пояснень від 29.03.2025, де у графі документа «По суті заданих запитань пояснюю наступне» міститься запис «відмовився» і підпис ОСОБА_1 ;

8)письмове зобов`язання до протоколу серії ЕПР1 № 284653, згідно з яким ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом, зобов`язався не керувати транспортним засобом протягом 24 годин;

9)рапорт інспектора СРПП лейтенанта поліції Брися І.В. від 29.03.2025, адресований начальнику Відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області капітану поліції Слюсаруку Т.П. про застосування заходу забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення відсторонення водія від керування транспортним засобом;

10)довідка інспектора СРПП ОСОБА_15 (дата складення документа не вказана), згідно з якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець с. Лугове, посвідчення водія не отримував;

11)диски типу «DVD+R» з відеозаписами процедури складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 ;

12)супровідні листи від 02.04.2025 № 49784-2025, від 02.04.2025 № 49786-2025 заступника начальника Відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області В. Мельничука про направлення матеріалів у справах про адміністративні правопорушення для розгляду до Іваничівського районного суду Волинської області.

3.3.Будь-яких інших доказів у справі про адміністративне правопорушення щодо неповнолітнього ОСОБА_1 службовими особами територіального органу Національної поліції до суду не надано.

3.4.Водночас за клопотанням захисника Адамович Н.Є. в судовому засіданні 11.06.2025 в присутності педагогів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 було допитано чотирьох неповнолітніх свідків: ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ..

3.5.Зокрема, свідок ОСОБА_17 пояснив, що він мешкає у с. Лугове Волинської області, товаришує з ОСОБА_21 . Увечері 28.03.2025 після 18-ї год йому зателефонував ОСОБА_8 і спитав, чи не хоче він поїхати погуляти до району цукрового заводу у сел. Іваничі, свідок погодився. ОСОБА_8 узяв без дозволу свого батька ключі від гаража та від автомобіля марки «Mercedes- Benz Vito 108 D», а ОСОБА_12 , який не має посвідчення водія, але володіє практичними навичками керування автомобілем сів за кермо транспортного засобу, запустив двигун і викотив автомобіль з гаража. Владислав розташувався на передньому пасажирському сидінні, вони поїхали селом, дорогою в салон автомобіля сіли їхні друзі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , усією компанією вони поїхали до сел. Іваничі через польову дорогу, тому їх ніхто не бачив та не зупиняв. Прибувши до району цукрового заводу, ОСОБА_12 зупинив транспортний засіб біля магазину «Околиця», друзі вийшли з автомобіля і попрямували до « ОСОБА_22 », там сиділи й пили пиво, ОСОБА_12 того вечора вживав безалкогольне пиво, у стані сп`яніння не перебував. Ближче до часу «комендантської години» друзі почали збиратись, щоб їхати назад до с. Лугове, ОСОБА_12 знову сів за кермо, вони поїхали на автомобілі додому. Дорогою їх зупинив поліцейський патруль, співробітники поліції перевіряли документи, намагались з`ясувати, хто саме керував автомобілем, бо ОСОБА_12 злякався і переліз на заднє сидіння автомобіля, щоб на нього не склали протокол. Поліцейські з`ясували, що автомобіль належить батькові ОСОБА_8 , тому притягнули до відповідальності саме ОСОБА_1 , хоча останній їм казав, що не був за кермом, не керував транспортним засобом.

3.6.Свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 надали в суді пояснення, аналогічні показанням ОСОБА_17 , підтвердили той факт, що вони компанією друзів увечері 28.03.2025 їздили на автомобілі з с. Лугове до сел. Іваничі, за кермом увесь час був ОСОБА_12 , а ОСОБА_8 сидів на передньому пасажирському сидінні, транспортним засобом не керував. Коли автомобіль з компанією друзів зупинив поліцейський патруль, ОСОБА_12 злякався можливої відповідальності і переліз на заднє сидіння, він так і не зізнався, що керував транспортним засобом, його ніхто з друзів не видав, тоді співробітники поліції склали два протоколи на ОСОБА_1 , оскільки автомобіль належав батькові останнього, неповнолітній взяв транспортний засіб без дозволу дорослих і не маючи посвідчення водія.

4.Оцінка судді

4.1.Суддя, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, дійшов таких висновків.

4.2.Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

4.3.За змістом ст. 9 КУпАП єдиною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях (бездіяльності) складу адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

4.4.Норми ч.2 ст. 126 КУпАП передбачають настання відповідальності за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

4.5.Норми ч.1 ст. 130 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

4.6.Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Органи державної влади, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Основного Закону).

4.7.Нормами ст. 62 Конституції України визначено основоположні засади презумпції невинуватості. Зокрема, обов`язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення; всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

4.8.Згідно зі ст. 9 Основного Закону чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Україною 17.07.1997 ратифікована Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 1950), яка набрала чинності для України 11.09.1997. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

4.9.Нормами п.2 ст. 6 згаданої Конвенції передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

4.10.Тлумачення поняття «кримінальне обвинувачення» у практиці Європейського суду з прав людини відрізняється своєю «автономністю». Суд сприймає кримінальне обвинувачення як універсальне поняття, яке є наслідком будь-яких діянь протиправного характеру незалежно від ступеню їх суспільної небезпечності.

4.11.«Обвинувачення» відповідно до положень ст. 6 п.1 згаданої Конвенції може бути визначено як «офіційне повідомлення, надане особі уповноваженими представниками влади, в підтвердження того, що вона вчинила злочин», визначення, яке відповідає критерію, що «ситуація (підозрюваного) суттєво погіршилась» (рішення від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заява № 66561/01, п.70).

4.12.Також Суд у рішенні від 06.09.2005 у справі «Салов проти України», заява № 65518/01, п.65, зазначив, що поняття «обвинувачення» має «автономне» значення; воно повинно розумітися в сенсі Конвенції, а не лише в контексті його значення в національному праві. Таким чином, воно може визначатися як «офіційне повідомлення особи компетентним органом державної влади, в якому стверджується, що особа вчинила кримінальний злочин», визначення, яке також відповідає поняттю «впливу важливих наслідків для стану підозрюваного».

4.13.У рішенні у справі «Делькур проти Бельгії» (Delcourt v. Belgium) від 17.01.1970, заява № 2689/65, Європейський суд з прав людини дійшов висновку про те, що в п.1 ст. 6 згаданої Конвенції вміщено концепцію терміну «кримінальне обвинувачення», яка характеризується скоріше матеріальним, аніж формальним характером.

4.14.Суттєвою ознакою застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є те, що Європейський суд з прав людини не пов`язує термін «обвинувачення» із власне обвинувальним висновком, що складається органами слідства по закінченню досудового розслідування. Для визначення кримінального характеру того чи іншого обвинувачення Суд застосовує три послідовні критерії (критерій національного права, критерій адресатів, критерій форми і тяжкості правових наслідків).

4.15.Ураховуючи, що національним законодавством України керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч.2 ст. 126 КУпАП), а також керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (ч.1 ст. 130 КУпАП), розглядаються як делікти, вказані норми поширюють свою дію на невизначене коло осіб, тягнуть за собою застосування до винних осіб значної суми штрафу, тривале позбавлення особи спеціального права, суддя у цьому випадку оцінює процедуру складання службовими особами територіального органу Національної поліції щодо неповнолітнього ОСОБА_1 матеріалів у справі про адміністративне правопорушення як таку, що підпадає під дію ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

4.16.З огляду на зміст двох протоколів про адміністративні правопорушення від 29.03.2025, складених щодо ОСОБА_1 , та заперечення останнім своєї вини, службові особи територіального органу Національної поліції повинні довести той факт, що неповнолітній керував автомобілем, не маючи права на керування таким транспортним засобом, а також керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

4.17.Протоколи про адміністративні правопорушення самі по собі не можуть бути визнані достатніми доказами винуватості ОСОБА_1 у цій справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вказані процесуальні документи не є самостійними беззаперечними доказами, а обставини, викладені в них, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, котра притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали би сумнівів у судді.

4.18.Неповнолітній ОСОБА_1 відмовився надавати поліцейським письмові пояснення щодо обставин можливих адміністративних правопорушень, пояснення від інших неповнолітніх осіб, котрі перебували у салоні транспортного засобу, співробітниками поліції відібрані не були. Під час судового розгляду справи ОСОБА_1 та неповнолітні свідки повідомили суду, що ОСОБА_8 не керував автомобілем ні ввечері 28 березня, ні вночі 29 березня, за кермом транспортного засобу упродовж усієї поїздки перебував ОСОБА_14 , натомість ОСОБА_8 сидів на передньому пасажирському місці.

4.19.На відеозапису процедури складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 зафіксовано, як поліцейські на проїзній частині дороги зупинили автомобіль марки «Mercedes- Benz Vito 108 D», безпосередньо після зупинки ОСОБА_1 перебував в салоні автомобіля на передньому пасажирському сидінні, а місце водія в автомобілі було порожнє. Коли співробітники поліції підійшли до передніх водійських дверцят транспортного засобу, ОСОБА_1 посунувся на місце водія й почав спілкуватись з поліцейськими, при цьому він стверджував, що посвідчення водія не має, що не перебував за кермом під час руху, але один з поліцейських сказав, що «протоколи будуть складені на всіх, а потім уже суд розбереться, хто керував, а хто ні».

4.20.Огляд ОСОБА_1 на стан можливого алкогольного сп`яніння здійснювався поліцейським за допомогою алкотестера, результат застосування приладу «Alcotest Drager 6810» щодо неповнолітнього - показник 1,08 проміле, тест № 2405 від 29.03.2025, відтак, поліцейським доведено факт перебування ОСОБА_1 29.03.2025 о 00 год 34 хв у стані алкогольного сп`яніння, при цьому інспектор СРПП ОСОБА_15 не бачив, хто саме керував в той час автомобілем марки «Mercedes- Benz Vito 108 D», перебування за кермом транспортного засобу саме ОСОБА_1 не було зафіксоване і на відеозаписі з бодікамер поліцейських за 29.03.2025.

4.21.Загалом, додані співробітниками поліції до протоколу письмові матеріали підтверджують перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, але не доводять того, що неповнолітній саме керував транспортним засобом, перебуваючи у стані сп`яніння. Твердження ОСОБА_1 згідно з якими за кермом автомобіля марки «Mercedes- Benz Vito 108 D» увечері 28.03.2025 та вночі 29.03.2025 перебував не він, а ОСОБА_7 , наданими в справі доказами спростовані не були. Натомість твердження ОСОБА_1 були підкріплені показаннями свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , наданими в судовому засіданні 11.06.2025. При цьому варто зауважити, що ч.2 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність саме за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає для особи, котра керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а не для нетверезої особи, що перебувала в салоні автомобіля як пасажир.

4.22.За таких обставин суддя дійшов висновку, що службовими особами територіального органу Національної поліції не доведено належними та допустимими доказами наявності в діянні неповнолітнього ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 126 КУпАП та ч.1 ст. 130 КУпАП, отже, суддя констатує відсутність правових підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

4.23.Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

4.24. Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате провадження підлягає закриттю, зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. При наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП орган (посадова особа) по справі про адміністративне правопорушення виносить постанову про закриття справи (ст. 284 КУпАП).

Керуючись ст. 7,9,247,280,284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю в його діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю в його діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення (складення) постанови.

Постанова набирає законної сили після спливу встановленого законом строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Повний текст цієї постанови складено, проголошено, надано для ознайомлення учасникам справи 13.06.2025 о 09 год 30 хв.

Суддя А.Є. Бєлоусов