Справа №: 452/223/25
Провадження № 3/452/213/2025
П О С Т А Н О В А
Іменем України
06 червня 2025 року м. Самбір
Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Бікезіна О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
?за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И Л А:
На розгляд Самбірського міськрайонного суду Львівської області 20.01.2025 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .
Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 № 222896 від 17.01.2025 року водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Mercedes-Benz номерний знак НОМЕР_1 о 23:56 год. 16.01.2025 року в м. Самбір, вул. Степана Бандери бічна, перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у Самбірській ЦЛ та підтверджується висновком медичного закладу, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України - повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 цієї статті, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Справа призначалася до розгляду неодноразово, відкладалася за заявами ОСОБА_1 та його захисника адвоката Чернянського Р.І.
Відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
Судом при розгляді даної справи також враховано позицію Верховного Суду відображену в п. 34 постанови від 12.03.2019 року по справі №910/9836/18 де зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.
Враховуючи зазначене, оскільки відповідно до частини 2 ст. 268 КУпАП явка ОСОБА_1 , не є обовязковою, суд розглядає справу без його участі.
Захисник адвокат Чернянського Р.І. 06.06.2025 року надав клопотання, в якому просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що ОСОБА_1 наркотичні засоби не вживав і не вживає, а тому своєї вини у вчиненні зазначеного адміністравтиного правопорушення не визнає. Наявний в матеріалах справи висновок щодо результатів його медичного огляду було зроблено на підставі результатів швидкого тесту на 10 наркотиків, чим порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Так, згідно наданої Самбірською ЦЛ на його адвокатський запит інформацією у ОСОБА_1 було відібрано біоматеріали (сечу) в кількості 10 мл, яку було зразу утілізовано. Лабораторного дослідження для підтвердження наявності наркотичного засобу у біоматеріалі ОСОБА_1 не проводилося. Разом з тим, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове, оскільки експерс-тест надає лише попередній результат, з яким ОСОБА_1 не погодився. У зв`язку з викладеним висновок щодо результатів медичного огляду є недостатнім для підтвердження стану наркологічного сп`яніння ОСОБА_1 .
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху» (із змінами, далі - ПДР).
Розділом 2 ПДР передбачено обов`язки водіїв транспортних засобів.
Згідно п. 2.9 А Правил дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (із змінами) водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Адміністративним правопорушенням, згідно ч. 2 ст. 130 КУпАП, визнається повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Адміністративним правопорушенням згідно ч. 1 ст.130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Процедура проведення, проходження та направлення водіїв транспортних засобів на огляд, зокрема щодо стану наркотичного сп`яніння, визначена Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (із змінами, далі по тексту Порядок) та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі по тексту - Інструкція).
Так, згідно Порядку:
2. Огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
3. Огляд проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність);
лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
7. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
10. Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), тестів на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини лабораторним дослідженням.
13. Лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.
Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.
14. Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.
Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції ознаками наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакціє є:
наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Згідно розділу ІІІ Інструкції метою огляду у закладах охорони здоров`я є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи (п. 4); проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове (п.7); метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння (п.8); предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук (п.12); за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду (п.15); висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння, видається на підставі акта медичного огляду (п.16).
Згідно п. 5 розділу ІІ Інструкції № 1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП доведена:
?протоколом про адміністративне правопорушення серії серії ЕПР1 № 222896 від 17.01.2025 року, складений уповноваженою особою, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення; від підпису якого ОСОБА_1 відмовився;
?рапортом поліцейського, в якому зазначені ознаки наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 : розширені зениці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці.
?постановою серії ЕНА №3873491 від 17.01.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП (даних щодо її оскарження адмініправопорушником матеріали справи не містять);
?висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння Комунального некомерційного підприємства Самбірської міської ради «Самбірська центральна лікарня» від 17.01.2025 року № 20, згідно якого ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння, виявлено: марихуану.
?відеозаписом на CD-диску.
На диску, що наданий поліцейськими до протоколу, міститься 6 відеофайлів, на яких зафіксовані: рух транспортного засобу Mercedes-Benz Е 200 номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та зупинку автомобіля поліцейськими; обставини спілкування поліцейських з ОСОБА_1 (приблизно 30 хвил.), який відмовляється надати посвідчення водія, взагалі називати своє ПІБ, спілкується по телефону з іншою особою (особами), наполягає на тому, що не керував транспортним засобом, а просто «сидів в автомобілі та грівся»; пропозиція поїхати до лікарні, на яку ОСОБА_1 погоджується; проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння, де він на зауваження лікаря щодо вживання ним марихуани повідомляє, що «вчора курив» (00:58).
Суддя звертає увагу, що відеозапис, яким зафіксовано зазначені обставини, є доказом, котрий може підтверджувати факт вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху України, про що констатовано у постанові Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі № 678/991/17.
На переконання судді, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).
Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості обвинуваченого чи підсудного після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним.
В даному випадку, викладеними фактичними обставинами справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер поліцейських, ОСОБА_1 був доставлений до медичного закладу з метою огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння. У медичному закладі лікарем проведено огляд, за результатами дослідження якого визначено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння та складено відповідний висновок, який не викликає сумнівів у його достовірності. Матеріали справи не містять даних щодо оскарження ОСОБА_1 даного висновку з підстав його неповноти або неправильності, а також оскарження дій працівників медичного закладу. Отже, та обставина, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився за допомогою швидкісного тесту, який є видом експрес лабораторного дослідження, не ставить під сумнів висновок медичного огляду про керування ним транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.
Аналогічні висновки викладені в постановах Львівського апеляційного суду від 20 вересня 2024 року у справі № 446/671/24 року, від 29 травня 2024 року у справі № 461/1953/24.
А тому, суддя вважає, що заперечення правопорушника та його захисника щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, спростовані дослідженими в судовому засіданні доказами.
Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи обставини і характер вчиненого правопорушення, ступінь вини і дані про особу правопорушника, вважаю за необхідне та достатнє застосувати до порушника адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки саме такий вид стягнення, враховуючи вище викладені обставини, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дані адміністративні правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття,а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.
Згідно ст. 40-1 КпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного, з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.
Керуючись ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
П О С Т А Н О В И Л А:
Встановити ОСОБА_1 строк для добровільної сплати визначеної суми штрафу 15 днів з дня вручення їй копії цієї постанови.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після спливу строку, встановленого законом для її апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги постанова судді набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя