Справа № 203/3132/25
Провадження № 3/0203/1280/2025
ПОСТАНОВА

іменем України

23 травня 2025 року суддя Центрального районного суду міста Дніпра Черваньова Ю.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Дніпровського РУП №1 ГУГНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч.3 ст.51 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

26 квітня 2025 року близько 14 год.35 хв. за адресою: м. Дніпро площа Вокзальна, 13 в магазині «Копійочка» ОСОБА_1 здійснив крадіжку товару таємним шляхом, а саме: косметичний засіб на суму 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок, дане правопорушення вчинив повторно протягом року, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 51 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений sms сповіщенням від 15.05.2025 року на номер 19). При цьому ОСОБА_1 було відомо про розгляд справи Кіровським (Центральним) районним судом м.Дніпропетровська, про що свідчить його підпис в протоколі про адміністративне правопорушення щодо явки за викликом суду.

Виходячи з положень ст.ст. 268, 277-2 КУпАП, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальним правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, не є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Отже, ураховуючи вищенаведене, вважаю за можливе провести розгляд даної справи за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Частиною 3 ст. 51 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , якому інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 51 КУпАП, вважаю, що вина останнього в повному обсязі підтверджується належними доказами, які містяться в матеріалах справи, у їх сукупності, достатності та взаємозв`язку, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №068290 від 26.04.2025 року, письмовими поясненнями, заявою в.о. керуючого магазином «Копійочка» від 26.04.2025 року ОСОБА_2 (а.с.2,3), рапортом інспектора чергового Дніпропетровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області Лехощак К.О. від 26.04.2025 (а.с.4), витягом із бази даних «Армор» стосовно особи ОСОБА_1 за параметром пошуку «Адмінпрактика» (а.с.5,6), який містить дані про накладення на ОСОБА_1 стягнення за вчинення 29.01.2025 правопорушення, передбаченого до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.51 КУпАП.

Приймаючи до уваги вищевикладене, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 51 КУпАП України.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особи порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

З урахуванням викладеного, приходжу до переконання, що з метою виховання ОСОБА_1 у дусі дотримання законів України, а так само попередження вчинення ним нових правопорушень, необхідно застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 3 ст. 51 КУпАП.

Оскільки матеріали справи не містять відомостей про речові докази та місце їх знаходження, судом не вирішується питання щодо них.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, необхідно стягнути з правопорушниці судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 51, 283, 284, 285, 287-289, 299 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 51 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Роз`яснити, що штраф, відповідно до ст. 307 КУпАП, має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1,300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника, згідно зі ст. 308 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, який визначений у відповідній статті КУпАП та зазначений у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Ю.М. Черваньова