ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/13588/25

3/522/4688/25

18 червня 2025 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Лагода К.О., за участі секретаря судового засідання Волохової В.Р., прокурора Богатир В.К., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Одескої спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ізмаїл Одеської області, громадянки України, медичної сестри загальнолікарського відділення клініки АПД ВМКЦ ПР, штаб-сержанта, неодруженої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення, (далі КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

Штаб-сержант ОСОБА_1 , в період з 27.12.2024 по 16.04.2025, перебуваючи на посаді медичної сестри загальнолікарського відділення клініки АПД ВМКЦ ПР, будучи уповноваженою на інформування військових частин про виписку військовослужбовців зі стаціонарного лікування ВМКЦ ПР, перебуваючи на території ВМКЦ ПР за адресою: АДРЕСА_3 (більш точне місце дислокації військової частини вказати неможливо через введення на території України воєнного стану) - всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, приписів законів та інструкцій, не проінформувала військову частину НОМЕР_1 про виписку зі стаціонарного лікування військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 , відповідно до ст. 262 Статуту внутрішньої служби ЗСУ та п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 2023 № 901, шо створило умови відсутності контролю за солдатом ОСОБА_2 з боку посадових осіб військової частини НОМЕР_1 , чим вчинила недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 17215 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні визнала свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення у повному обсязі, крім того, просила призначити їй покарання у виді штрафу, виконання якого розстрочити на один рік, у зв`язку з тим, що вона є багатодітною матір`ю. На підтвердження цих обставин надала суду рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2013 року про розірвання шлюбу та довідку про склад її родини.

Прокурор просив визнати особу винною та призначити покарання у виді штрафу.

Вивчивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.172-15 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби.

Ч.2 ст. ст.172-15 КУпАП передбачена відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» особливий період діє в Україні з 17.03.2014р.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 , а також викладені обставини підтверджуються:

-Протоколом про адміністративне правопорушення від 10.06.2025 року;

-Копією посвідчення прапорщика (мічмана) ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 ;

-Поясненнями ОСОБА_1 від 10.06.2025 року, відповідно до яких вона не внесла ОСОБА_2 в список військовослужбовців, які вибули з лікування з власної необачності та великої кількості виписаних хворих, що призвело до механічної помилки;

-Поясненнями ОСОБА_3 від 10.06.2025 року, згідно з якими з частини НОМЕР_1 запит (направлення на ВЛК) на військовослужбовця ОСОБА_4 для визначення необхідності тривалого лікування, на підставі якого видається довідка ВЛК, що є підставою для нарахування коштів (грошового забезпечення премії) не надходило. Характеризує штаб-сержанта ОСОБА_1 позитивно, як працьовитого, обізнаного військовослужбовця з великим обсягом знань та навичок, які допомагають їй працювати;

-Наказом начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону полковника медичної служби ОСОБА_5 від 17.12.2018 року №42-РСпро призначення ОСОБА_1 на вищу посаду у порядку просування по службі (з шпк «старший солдат» на «молодший сержант»;

-Службовою характеристикою штаб-сержанта ОСОБА_1 , згідно якої вона відповідає займаній посаді, функціональні обов`язки виконує професійно;

-Копією інструкції посадових обов`язків медичної сестри клініки АПД ВМКЦ ПР, з якою ознайомлена ОСОБА_1 25.12.2024 року;

-Доповідною запискою офіцера відділення напрямків ВМКЦ ПР лейтенанта ОСОБА_6 про встановлення факту відсутності інформування військової частини НОМЕР_1 про виписку ОСОБА_7 . Інформація про поступлення i виписку військовослужбовців надсилаються до військової частини день в день по СЕДО, разом з тим, зі слів відповідальної особи штаб-сержанта ОСОБА_8 в день виписки військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 була велика виписка, понад 60 хворих у зв`язку з її необачністю сталася механічна помилка, що призвела до неподання інформації в терміни, визначені чинним законодавством;

-Рапортом заступника начальника центру з медичної частини начальника частини полковника медичної служби ОСОБА_10 про те, що повідомлення про виписку військовослужбовця ОСОБА_9 не було надіслано командиру військової частини НОМЕР_1 , так як відповідальна особа за повідомлення про госпіталізацію та виписку військовослужбовців, штаб-сержант ОСОБА_11 не внесла ОСОБА_9 в список військовослужбовців, які вибули з лікування у ВМКЦ Південного регіону;

-Наказом начальника Військово-медичного клінічного центру Південного регіону полковника м/с ОСОБА_5 від 30.04.2025 року №272 про оголошення «догани» медичній сестрі відділення спеціалізованої медичної допомоги клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги штаб-сержанту ОСОБА_1 ;

-Рапортом медичної сестри клініки АПД штаб-сержанта ОСОБА_12 від 22.04.2025 року, згідно з яким вона не внесла ОСОБА_9 B список військовослужбовців які, вибули з лікування у ВМКЦ Південного регіону з власної необачності та великої кількості виписки понад 60 хворих, що призвело до механічної помилки;

-Актом службового розслідування №107 від 24.04.2025 року з додатками.

Таким чином, суд доходить до висновку, що своїми неправомірними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками - недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Згідно ч. 2 ст. 7 та ст. 245, ст. 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, є всі підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності.

Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст.ст. 34, 35 КУпАП обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлені.

Враховуючи обставини справи, дані про особу правопорушника, вважаю необхідним визначити ОСОБА_13 адміністративне стягнення у межах санкції ч.2 ст.172-15 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню її вини, необхідним і достатнім для її виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами, а саме у виді штрафу.

У відповідності до ст.304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Згідно ч.2 ст.301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Враховуючи майнове становище ОСОБА_1 щодо якої відсутні відомості про її дохід, але, згідно даних наданих нею відомостей вона розлучена, є матір`ю-одиначкою та самостійно виховує двох неповнолітніх дітей, розмір штрафу, який призначений судом як адміністративне стягнення, та якій в свою чергу є достатньо великим в порівнянні з встановленою в Україні мінімальною заробітною платою, суд вважає, що сплата ОСОБА_1 штрафу в розмірі 17000,00 грн. одним платежем дійсно становитиме для неї надмірний тягар, тому на підставі ч.2 ст.301 КУпАП, приходить до висновку, що клопотання про розстрочку виконання постанови в частині сплати штрафу підлягає задоволенню та вважає за можливе відстрочити сплату штрафу у повному обсязі та призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком на дванадцять місяців.

Згідно ст. 303 КУпАП у разі відстрочки виконання постанови відповідно до КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, її може бути звільнено від сплати судового збору, згідно п.12 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 172-15 ч.2, 283,284, 301, 303, 304 КУпАП, п.12 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», ч.1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять) тисяч гривень.

Клопотання ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови суду від в частині сплати штрафу - задовольнити.

Розстрочити ОСОБА_1 виплату штрафу у розмірі 17000 гривень строком на 12 (дванадцять) місяців з виплатою штрафу перші десять місяців рівними частинами по 1000 (одній тисячі) гривень, останні два місяці по 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень, щомісячно, починаючи з дня набрання постанови законної сили.

Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у виді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: К.О.Лагода