Справа № 298/472/25
Номер провадження 3/298/399/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року с-ще Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2025 року о 22 год. 50 хв. в с-щі Великий Березний по вул. Шевченка громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем марки JEEP GRAND CHEROKEE, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі водій відмовився. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Громадянин ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП Великоберезнянським районним судом Закарпатської області від 04.10.2024. Водія відсторонено від права керування вказаним транспортним засобом шляхом залишення транспортного засобу на узбіччю дороги без порушення ПДР. ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про час, місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом надсилання SMS-повідомлення згідно поданої ним заяви на отримання електронних повісток, також отримав судову повістку за місцем проживання.

Суд зауважує, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №279020 від 23 березня 2025 року, складеному стосовно ОСОБА_1 , міститься підпис останнього про ознайомлення з тим, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Великоберезнянському районному суді.

Крім цього, на офіційному сайті Великоберезнянського районного суду Закарпатської області в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення справи щодо ОСОБА_1 до розгляду були зазначені відомості про дату, час та місце розгляду такої.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

При цьому, суддею зауважується, що ОСОБА_1 , в тому числі, мав об`єктивну можливість особисто або через представника в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, та не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення, однак такими своїми правами останній не скористався.

Вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, знаючи, що в провадженні суду знаходиться відповідна справа, про що свідчать наведені вище обставини.

За таких обставин, неявка особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, на судовий розгляд справи являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав.

Від ОСОБА_1 клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд у відповідності до вимог ст.268 КУпАП вважає, що дану справу може бути розглянуто.

Судовим розглядом встановлено, що матеріали справи відносно ОСОБА_1 уже перебували в провадженні суду та постановою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 25 березня 2025 року у справі №298/472/25 повернуті відділенню поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області для належного оформлення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли до суду після дооформлення, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч.2 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі повторного протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, дії останнього за вказаною частиною статті 130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Факт скоєння та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:

- копією постанови Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 4 жовтня 2024 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за що до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень. Вказана постанова набрала законної сили 15 жовтня 2024 року;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №279020 від 23 березня 2025 року, складеного старшим інспектором відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Долешак В.В., яким зафіксовано обставини вчинення правопорушення. Вказаний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, як щодо змісту, так і щодо форми, підпис ОСОБА_1 про ознайомлення зі змістом протоколу, отримання примірнику протоколу;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виданого ОСОБА_1 від 22.03.2025;

- постановою серії ЕНА № 4332210 від 22 березня 2025 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за обставин, що мали місце 22 березня 2025 року в с-щі Великий Березний по вул. Шевченка;

- довідкою до адміністративного протоколу ЕПР 1 №279020 від 23.03.2025, виданою інспектором САП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Михайлом Попович, за змістом якої: відповідно до відомостей інформативно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» підсистеми ГСЦ «Посвідчення водія» громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчення на право керування транспортними засобами не отримував. В ході перевірки встановлено, що останній притягався Великоберезнянським районним судом до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме постанова № 298/1829/24 від 04.10.2024 року. Також встановлено, що гр. ОСОБА_1 не являється власником автомобіля JEEP GRAND CHEROKEE д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки згідно тимчасового реєстраційного талону серії НОМЕР_2 власником даного автотранспорту являється БО «БФ» ЄДНАННЯ НАЦІЇ»;

- рапортом інспектора-чергового відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області Падяк Р.В. від 23.03.2025, за відомостями якого 22.03.2025 отримано заяву та зареєстровано ЄО за №1462 від 22.03.2025, як порушення ПДР. В результаті опрацювання вказаної інформації встановлено, що 22.03.2025 о 23.18 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що цього ж дня о 23.17 за адресою: Ужгородський район с-ще Великий Березний, вул. Шевченка, буд. 10, Аркан 10 зупинено т/з марки гренд черокі, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням гр. України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , який перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Заявник Долешак;

- фотокопіями документів, а саме: паспорта громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_1 ; тимчасовим реєстраційним талоном серії НОМЕР_2 ; фотографією із зображенням транспортного засобу; довідками, складеними інспектором САП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Попович М. до протокол ЕПР2№279020;

- даними відеозапису, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння.

З дослідженого відеозапису на оптичному диску, який додано до матеріалів справи, встановлено, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спецприладу «Драгер», та в медичному закладі, на що останній відмовився.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності вбачається, що вони узгоджуються між собою та доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст.130 КУпАП «поза розумним сумнівом», оскільки зміст та суть наявних доказів виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду.

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому такі суддя вважає належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

Суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою.

Дослідженими доказами встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а тому в діях останнього з огляду на повторне протягом року вчинення останнім порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Застосовуючи вид адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, те, що допущене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху є грубим, пов`язане з безпекою руху транспорту та вживанням алкогольних напоїв, що за своїм характером є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків даного проступку.

Суддя враховує, що в рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При визначенні розміру штрафу, а також строку позбавлення спеціального права суддя враховує наступне.

Санкція ч.2 ст.130 КУпАП, що передбачає відповідальність за вказане правопорушення, передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

При накладенні адміністративного стягнення суддею взято до уваги, що ОСОБА_1 за віком та станом здоров`я є працездатним, а тому суддя вбачає фактичні та правові підстави для застосування адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Саме така міра покарання, на переконання судді, відповідає вчиненому правопорушенню, і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КУпАП.

Крім того, згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з ОСОБА_1 в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 130, 247, 283-285, 287 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, і застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, на рахунок №UА0007001, отримувач коштів код за , отримувач Закарпатська область, м.Ужгород, призначення платежу 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Згідно з ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу - 68000 (шістдесят вісім тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 в доход держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на рахунок №UА0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету- 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Зизич В.В.