КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 939/392/25 Головуючий у суді І інстанції Стасенко Г.В.
Провадження № 33/824/2818/2025 Головуючий у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року Київський апеляційний суд у складі судді Голуб С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Лазаренко Наталії Олександрівни на постанову Бородянського районного суду Київської області від 10 квітня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Бородянського районного суду Київської області від 10 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, а також стягнуто в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 12 лютого 2025 року о 11:03 год. в АДРЕСА_2, керував автомобілем «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, та від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що докази, які були досліджені судом у їх сукупності та взаємозв`язку, підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки ним порушено вимоги п. 2.5 ПДР, що виразилось у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Не погодившись з вказаною постановою, 24 квітня 2025 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Лазаренко Н.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, оскільки в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснював, що 12 лютого 2025 року він керував автомобілем «Renault Megane» в сел. Клавдієво-Тарасове і його зупинили поліцейські, які запідозрили, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння. Він заперечував цей факт, але визнав, що проходив стаціонарне лікування і вживає ліки, а також визнав, що працівники поліції пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, але він відмовився, оскільки наркотики не вживав, а вживав лише ліки.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 пояснював працівникам поліції, що він хворіє на шизофренію та періодично проходить курс лікування. Під час лікування він приймає ліки, які прописані йому лікарем і, на його думку, вони можуть бути нарковмістимі, але він на цьому не розуміється.

Протягом однієї години ОСОБА_1 наполегливо намагався довести працівникам поліції те, що він не вживає наркотичні засоби в силу своєї хвороби, та запитував працівників поліції про наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Направлення до лікаря не відповідає викладеним обставинам події, працівники поліції не могли забезпечити проведення огляду водія в закладі охорони здоров`я - КНП «Вишгородська ЦРЛ» Вишгородської міської ради протягом 2 годин з моменту виявлення відповідних підстав, так як місто Вишгород знаходиться територіально від сел. Клавдієво-Тарасове на відстані близько 50 км, час доїзду більше однієї години.

Захисник наголошує, що ОСОБА_1 в судовому засіданні 18 березня 2025 року не говорив, що він перебуває на наркозамісній програмі, а також вказане відсутнє на відеозаписі від 12 лютого 2025 року.

З цього можна зробити висновок, що матеріали справи не підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а висновки судді не відповідають дійсності.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження адвокат Лазаренко Н.О. вказує, що постанова суду першої інстанції від 10 квітня 2025 року була оголошена за відсутності в судовому засіданні ОСОБА_1 .

Мельник Д.І. отримав та ознайомився з текстом постанови лише 19 квітня 2025 року, про що свідчить інформаційна довідка про відстеження поштового відправлення.

Зважаючи на викладене вважає, що ОСОБА_1 пропущений строк на оскарження постанови суду від 10 квітня 2025 року з поважної причини, а тому він підлягає поновленню.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Лазаренко Н.О. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомили, тому на підставі ч. 6 ст. 294 КУпАП апеляційний суд визнав, що їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Згідно із ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Беручи до уваги ту обставину, що справа перебуває на стадії апеляційного перегляду, перш за все підлягає вирішенню питання про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою.

Згідно із ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право оскаржити постанову по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, зокрема, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та/або її захисником.

За змістом положень ч. 2 ст. 294 КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови судді, пропущений із поважних причин, може бути поновлений особі, яка звертається із відповідним клопотанням.

При цьому під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк

З матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні 10 квітня 2025 року ОСОБА_1 участі не приймав, а копію постанови, яка була ухвалена в цьому засіданні, отримав поштою 19 квітня 2025 року та 24 квітня 2025 року його захисник - адвокат Лазаренко Н.О. подала апеляційну скаргу.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження та вважає за доцільне його поновити.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пункт 1.3 ПДР передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

За п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначає Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за № 1103 (далі - Порядок).

Відповідно до п. п. 2, 3, 6, 7 вказаного Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 також передбачає, що огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 244814, складеного 12 лютого 2025 року, водій ОСОБА_1 12 лютого 2025 року о 11:03 год. в АДРЕСА_2, керував автомобілем «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, та від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зі змісту протоколу встановлено, що в ньому зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Також протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Матеріали даного провадження також містять відеозаписи події, які є доказами у справі.

За результатом дослідження зазначеного відеозапису встановлено та чітко вбачається, що працівники поліції зупинили транспортний засіб «Renault Megane», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та попросили надати документи ОСОБА_1 та двох його пасажирів.

Під час спілкування працівники поліції виявили у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд у лікаря-нарколога. ОСОБА_1 заперечував вживання наркотиків, повідомивши, що він проходив лікування і вживав ліки, які мають наркотичний вміст.

Працівники поліції зазначили, що якщо він вживав ліки, які мають наркотичний вміст, йому категорично заборонено керування транспортним засобом. Також запитали коли він проходив лікування та вживав ліки, оскільки наркотики виявити в організмі можливо на протязі 30 днів.

Поліцейськими було повторно запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд у лікаря нарколога, на що останній повідомив, що він тільки повернувся з лікування, а тому сенсу їхати і проходити огляд немає, оскільки результат буде позитивним, у зв`язку з чим відмовився від проходження огляду.

Працівниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 244814 від 12 лютого 2025 року та зачитано ОСОБА_1 суть правопорушення і його зміст, водій проставив підпис.

На підставі відеозапису суд першої інстанції вірно встановив, що виявлені працівниками поліції 12 лютого 2025 року у водія ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння в розумінні п. п. 6 п. 3, п. п. 2 п. 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вищезазначений відеозапис містить достовірні дані про дії водія ОСОБА_1 та працівників поліції на момент зупинки транспортного засобу, їхнього спілкування й складання протоколу про адміністративне правопорушення, що має істотне значення для правильного вирішення даної справи та є допустимими доказами згідно положень ст. 251 КУпАП

До того ж, інформація, яка міститься на відеозаписі, є достатньою для висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 наполегливо намагався довести працівникам поліції те, що він не вживає наркотичні засоби в силу своєї хвороби і те, що він не знає чи є в ліках наркотичний вміст, апеляційним судом до уваги не береться, оскільки вказане спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом.

Посилання захисника на те, що працівники поліції вчасно не могли забезпечити проведення огляду водія в закладі охорони здоров`я - КНП «Вишгородська ЦРЛ» Вишгородської міської ради протягом 2 годин з моменту виявлення відповідних підстав, так як м. Вишгород знаходиться територіально на відстані близько 50 км від сел. Клавдієво-Тарасове, є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 взагалі відмовився від проходження огляду, а тому необхідності у доставці його протягом 2 годин до закладу хорони здоров`я не було.

Крім того, апеляційний суду зауважує, що дане обмеження встановлено для фіксування ознак, які зі спливом часу можуть зменшуватися.

Однак, направлення для проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння після закінчення строку не порушує його права, оскільки внаслідок направлення водія після спливу двох годин є можливим те, що ознаки втрачаються зі спливом визначеного часу.

ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності не за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на стан такого сп`яніння. Тобто правопорушення є закінченим з моменту такої відмови.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

При цьому апеляційний суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння створює загрозу життю та здоров`ю, як собі так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху, а тому відсутні підстави для незастосування щодо неї адміністративного стягнення. Водночас відмова від проходження огляду на стан сп`яніння за наявності для цього підстав може дозволити особі уникнути від встановлення факту сп`яніння, а відтак і відповідальності за це.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Письмові докази, наявні в матеріалах адміністративного провадження, в повній мірі дозволяють встановити обставини, які мають значення для розгляду даної справи щодо ОСОБА_1 , а переконливих підстав для сумнівів з приводу обставин, які наведено у письмових доказах, не встановлено.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено, як і не встановлено істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.

Адміністративне стягнення призначене в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та у відповідності до положень ст. 33 КУпАП.

За таких обставин постанова Бородянського районного суду Київської області від 10 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстав для її зміни чи скасування не вбачається, у зв`язку із чим апеляційний суд залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_1 - адвоката Лазаренко Наталії Олександрівни про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Лазаренко Наталії Олександрівні строк на апеляційне оскарження постанови Бородянського районного суду Київської області від 10 квітня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Лазаренко Наталії Олександрівни залишити без задоволення.

Постанову Бородянського районного суду Київської області від 10 квітня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддано адміністративному стягненню- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.А. Голуб