Справа № 361/5074/25
Провадження № 3/361/1709/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2025 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Василенко Т. К., розглянувши матеріали, які надійшли з Батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

29 квітня 2025 року о 05 год. 11 хв. Київська обл., Броварський район, с. Княжичі, вул. Лагунової, 1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки за допомогою приладу Drager проба 0,94‰, чим порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяв, клопотань щодо відкладення розгляду справи до суду не надав. При цьому, на думку суду, учасник справи, який задіяний в її розгляді, зобов`язаний з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Ці висновки дають підстави для розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 .

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Вареник А. М. надав письмові пояснення, в яких просив провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння військовослужбовців і оформлення його результатів. У поясненнях захисник зазначив, що, у матеріалах справи та на відеозаписі не вбачається наявність у поліції будь-яких підстав для зупинки автомобіля ОСОБА_1 , більш того останнього не було повідомлено які пункти Правил дорожнього руху він порушив, що стало підставою для зупинки транспортного засобу. Крім того, поліцейськими не дотримано процедуру огляду на стан сп`яніння військовослужбовця, яким є ОСОБА_1 , передбачену статтею 266-1 КУпАП. Оскільки ОСОБА_1 був зупинений співробітниками поліції 29 квітня 2025 року в той час, коли він прямував до свого місця несення військової служби, а саме до військової частини НОМЕР_3 , він вважався таким, що на той час виконував обов`язки військової служби, відтак огляд був проведений неуповноваженими особами. На думку захисника, огляд на стан алкогольного сп`яніння повинен був бути проведений посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної справи, дослідивши матеріали, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, суддя дійшов такого.

Розглядаючи справи про адміністративні правопорушення, суд відповідно до положень ст. 1 КУпАП здійснює охорону прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

При цьому, відповідно ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП установлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. п. 2, 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу I Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Забороняється керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.9а Правил дорожнього руху).

Частиною першою статті 266 КУпАП передбачено, зокрема, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобу відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Із системного аналізу чинного законодавства України слідує, що Військова служба правопорядку є належним органом по складанню протоколу відносно лише тих військовослужбовців, які безпосередньо в момент вчинення (припинення або виявлення) правопорушення виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.

Проте з матеріалів відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував приватним транспортним засобом із цивільними номерами, який не має жодного відношення до військової частини, перебуваючи в АДРЕСА_2 у цивільному одязі та не здійснюючи безпосередньо виконання обов`язків військової служби.

Відтак помилковим є посилання захисника на те, що оскільки ОСОБА_1 прямував до свого місця несення військової служби, а саме до військової частини НОМЕР_3 , він вважався таким, що на той час виконував обов`язки військової служби.

Жодних службових завдань під час зупинки 29 квітня 2025 року він не виконував та про це працівникам поліції не заявляв, подорожній лист на службовий автомобіль не надавав. Також ОСОБА_1 не звертався до працівників поліції із проханням виклику працівників Військової служби правопорядку.

Подібну суперечливу поведінку водія суд вважає намаганням уникнути відповідальності за вчинене правопорушення. Адже учасник дорожнього руху, як і кожний громадянин, має діяти за принципом добросовісності, який лежить в основі доктрини «venire contra factum proprium», - «заборони суперечливої поведінки», який полягає в тому, що ніхто не повинен діяти всупереч своїй попередній поведінці.

За таких обставин, працівники поліції є належним суб`єктом складання адміністративних матеріалів за ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , а участь або присутність у даному конкретному випадку працівників органу Військової служби правопорядку не є обов`язкова та не впливає на законність, допустимість та належність зібраних у справі адміністративних матеріалів.

Судом не встановлено порушень діючого порядку складання адміністративних матеріалів за ст. 266 КУпАП, а застосування положень статті 266-1 КУпАП до спірних правовідносин є помилковим.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 314760 від 29 квітня 2025 року, результатами тесту приладу Drager 0,94‰, відеозаписом з бодікамери працівника поліції, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, направленням до медзакладу.

Всі зазначені доводи захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими доказами.

Оцінивши подані докази в їх сукупності, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порушень працівниками поліції при встановленні у водія ознак алкогольного сп`яніння та складання адміністративних матеріалів суддя не вбачає.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суддя не вбачає.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, вчинення адміністративного правопорушення, що відрізняється підвищеною суспільною небезпекою, є одним із найнебезпечніших правопорушень на транспорті при керування джерелом підвищеної небезпеки, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 283-284, 287, 291, 298-299 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 у прибуток держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Постанова може бути звернута до примусового виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання законної сили.

Суддя: Т. К. Василенко