ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.,

за участю секретаря Козленко Ю.В.

захисника Івахова В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Івахова В.В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Снігурівського районного суду Миколаївської області від 06 травня 2025 року, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є військовослужбовцем Збройних Сил України (в/ч НОМЕР_1 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

якою, його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови суду 19 квітня 2025 року близько 15:00 год., в зв`язку з необхідністю забезпечення заходів безпеки місце вчинення адміністративного правопорушення не зазначається, в умовах особливого періоду військовослужбовець ОСОБА_1 перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження в установленому порядку огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Постановою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 06 травня 2025 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду захисник Івахов В.В., в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, як такий що пропущений з поважних причин. Оскільки ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про час та дату слухання справи, участі в судовому засіданні він е приймав, копію постанови отримав поштою 10 травня 2025 року.

Звертає увагу, що ОСОБА_1 дізнався про розгляд справи відносно нього за півтори години до засідання з телефонного дзвінка не відомої особи, та просив перенести розгляд справи, задля забезпечення його участі в судовому засіданні.

Вважає, що судом не досліджувались фактичні обставини справи, не перевірялась і не надавалась оцінка наявним у справі доказам.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог інструкції зі складання протоколів, оскільки протокол датований 19.04.2025 року фактично складений не раніше 23.04.2025 року, складений не по визначеній формі та не уповноваженою на те особою.

Вказує, що справу до суду було направлено з порушенням строку.

Звертає увагу, що в порушення вимог ст.266-1 КУпАП та порядку направлення військовослужбовців для проходження огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 не було направлено для проведення огляду у відповідний заклад охорони здоров`я. Крім того, протокол складений не у медичному закладі, а в військовій частині та у ньому не зазначені дії військовослужбовця щодо ухилення від огляду в закладі охорони здоров`я. Також акт про відмову від проходження огляду, складений без участі уповноваженої особи.

Наголошує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проведення огляду уповноваженою особою, з використанням спеціального технічного засобу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до положень ч.2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова Снігурівського районного суду Миколаївської області, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч ч.3 ст.172-20 КУпАП, була постановлена судом 06 травня 2025 року, апеляційну скаргу захисником до суду подано 19 травня 2025 року, тобто з пропуском, встановленого ст. 294 КУпАП десятиденного строку на оскарження постанови.

Як вбачається з матеріалів провадження, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні суду першої інстанції, копію оскаржуваного рішення судом йому було направлено 06.05.2025 року, проте в матеріалах справи відсутні відомості щодо отримання ОСОБА_1 копії даної постанови.

Оскільки норми КУпАП не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку, то такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Враховуючи, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладені в клопотанні доводи, з метою недопущення порушення права на доступ до правосуддя, вважаю за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови Снігурівського районного суду Миколаївської області від 06.05.2025 року.

Що стосується прийнятного судом рішення, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами по справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Однак, визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, суд першої інстанції всупереч вимогам ст.ст.7, 245, 252, 280 КУпАП, належним чином не з`ясував обставини справи, не навів доказів на обґрунтування такого висновку, не оцінив сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення про його винуватість у вчиненні правопорушення, що потягло передчасний висновок про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Таке судове рішення апеляційний суд вважає як необґрунтованим, оскільки в ньому відсутня оцінка доказів, на підставі яких судом були встановлені ті чи інші обставини, так і невмотивованим, оскільки в ньому не наведені належні та достатні мотиви та підстави для його ухвалення.

Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Так, відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до вимог п.4 розділ ІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом МОУ від 23.10.2021 року за № 239 у протоколі зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, імена, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена та по батькові (за наявності), адреси свідків, понятих і потерпілих (якщо вони є); пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення № 1/2095 від 19 квітня 2025 року, 19.04.2025 приблизно о 15:00 на території місця зосередження особового складу зенітно-ракетного взводу військової частини НОМЕР_1 , яке розташовано в населеному пункті АДРЕСА_2 , було виявлено військовослужбовця за контрактом військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

У зв`язку із явними ознаками алкогольного сп`яніння, старший лейтенант за контрактом ОСОБА_1 від проведення тесту на вміст парів алкоголю за допомогою технічних засобів відмовився, про що було складено Акт про відмову від проходження медичного огляду на предмет виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Старший лейтенант ОСОБА_1 факт вживання ним алкогольних напоїв визнає, проте писати будь-які пояснення за фактом вчинення ним правопорушення відмовляється.

Таким чином, порушуючи законодавство України, щодо встановленого порядку проходження військової служби в діях військовослужбовця за контрактом старшого лейтенанта ОСОБА_1 вбачаються ознаки військового адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП, а саме: знаходження військовослужбовця на території місця зосередження особового складу зенітно-ракетного взводу військової частини НОМЕР_1 (яке розташовано за адресою: АДРЕСА_2 ), 19.04.2025 року близько 15:00 в нетверезому стані, виконання ним обов`язків військової служби в нетверезому стані, вчинене особою в умовах воєнного стану.

Раз з цим, диспозицією ч. 1 ст.172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Приписами ч.3 ст.172-20 КУпАП дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду тягнуть відповідне стягнення.

Тобто диспозицією ст.172-20 КУпАП визначено різні самостійні правопорушення за які особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності. А саме - розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

При дослідженні матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 встановлено, що особа, уповноважена складати протокол, належним чином не виклала суть вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Так, із матеріалів справи та протоколу про військове адміністративне правопорушення не можливо зробити висновку за яке правопорушення, визначене диспозицією ст. 172-20 КУпАП, притягується ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. За відмову від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, чи за знаходження військовослужбовця на території місця зосередження особового складу зенітно-ракетного взводу військової частини НОМЕР_1 (яке розташовано за адресою: АДРЕСА_2 ), 19.04.2025 року близько 15:00 в нетверезому стані, виконання ним обов`язків військової служби в нетверезому стані, вчинене особою в умовах воєнного стану.

Тобто, викладена в протоколі суть правопорушення містить суперечності та не підтверджена матеріалам справи.

З огляду на те, що протокол про військове адміністративне правопорушення є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, апеляційний суд вважає, що складений стосовно ОСОБА_1 протокол про військове адміністративне правопорушення № 1/2095 від 19 квітня 2025 року не може бути визнаний належним та допустимим доказом наявності в його діях складу військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, оскільки зміст протоколу не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, а викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, за вчинення яких його притягнуто до відповідальності судом.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь та те, що зміст протоколу про військове адміністративне правопорушення від 19.04.2025 року не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а інші надані докази, за відсутності у протоколі належного формулювання суті вчиненого військового адміністративного правопорушення та за відсутності у суду повноважень самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі, не є достатніми для доведення винуватості, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП не доведена належними, допустимими та достовірними доказами.

Разом з тим, суд першої інстанції на вказані суперечності не звернув увагу, при цьому в постанові виклав суть правопорушення та відомості, які не були зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, тобто на власний розсуд змінив його зміст та суть викладеного.

Так відповідно до постанови суду, 19 квітня 2025 року близько 15:00 год., в зв`язку з необхідністю забезпечення заходів безпеки місце вчинення адміністративного правопорушення не зазначається, в умовах особливого періоду військовослужбовець ОСОБА_1 перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження в установленому порядку огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Тоді як, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні будь які відомості щодо ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 . Окрім того, в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 знаходився на території місця зосередження особового складу зенітно-ракетного взводу військової частини НОМЕР_1 (яке розташовано за адресою: АДРЕСА_2 ), 19.04.2025 року близько 15:00 в нетверезому стані, виконував ним обов`язки військової служби в нетверезому стані, в умовах воєнного стану, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Крім того, судом першої інстанції грубо порушені вимоги ст. 268 КУпАП, відповідно до якої справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, оскільки здійснення цих прав передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і зіставити їх з матеріалами судової справи.

Як вбачається з матеріалів провадження, 06.05.2025 року до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 , того ж дня о 13:17 у даній справі було визначено склад суду та матеріали справи були передані судді доповідачу. В подальшому, в цей же день, справу було призначено до розгляду на 06.05.2025 року на 16:00 годину, про що засобами телефонного зв`язку було повідомлено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Разом з тим, як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , викладених захисником в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 дізнався про розгляд справи відносно нього за півтори години до засідання з телефонного дзвінка невідомої особи, та просив перенести розгляд справи, задля забезпечення його участі в судовому засіданні.

Проте, в той же день 06.05.2025 року справу було розглянуто судом.

Отже, на думку суду апеляційної інстанції, не повідомивши належним чином ОСОБА_1 про час та дату розгляду справи, суд першої інстанції, розглянувши справу за його відсутності, обмежив право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на доступ до правосуддя та реалізацію права на захист, про що вірно зазначено в апеляційній скарзі.

Недотримання зазначених вимог закону потягло неповне дослідження всіх доказів у справі та призвело до постановлення судом першої інстанції незаконного та необґрунтованого рішення.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції не виконано вимог, щодо належного інформування ОСОБА_1 про розгляд справи, при цьому були грубо порушені вимоги ч.1 ст.268 КУпАП, приходжу до висновку про необхідність скасування постанови Снігурівського районного суду Миколаївської області від 06 травня 2025 року через істотне порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Що стосується суті інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, то апеляційним судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 з порушенням вимог закону, а тому є неналежним доказом вчинення правопорушення.

Зважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.247, 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику Івахову В.В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Снігурівського районного суду Миколаївської області від 06 травня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника Івахова В.В. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Снігурівського районного суду Миколаївської області від 06 травня 2025 року, відносно ОСОБА_1 ,- скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Куценко О.В.