Справа № 144/498/25
Провадження № 3/144/189/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2025 смт. Теплик

Суддя Теплицького районного суду Вінницької області Бондарук Олена Павлівна, розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм ФОП « ОСОБА_2 », громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и л а :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 770798 від 30 березня 2025 року, ОСОБА_1 , 29.03.2025 року, о 23 год. 25 хв., в с-щі Теплик по вул. Микитенка, керував автомобілем ВАЗ 210990, держномер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, незв`язне мовлення, порушення координації рухів. Від проходження огляду на факт вживання алкоголю у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти обставин, викладених в протоколі, вказав, що жодних порушень правил дорожнього руху не допускав, ознак ані алкогольного, ані наркотичного сп`яніння у нього не було, і навіть самі працівники поліції не могли йому їх чітко озвучити. Адміністративний матеріал відносно нього складено з грубим порушенням законодавства, тому просив справу про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, відтворивши відеофайли, долучені до протоколу, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ч. ч. 1, 2 ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність осіб за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно фабули, викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться у вину порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, а саме відмова на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, адміністративний матеріал, складений стосовно ОСОБА_1 , не містить належних та достатніх доказів на підтвердження його неправомірної відмови від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

До матеріалів справи додано CD-R диск з відеозаписами, здійсненими під час фіксації адмінправопорушення, з яких вбачається, що відеофіксація не є безперервною, як того вимагають норми законодавства, зокрема Інструкція № 1026 щодо порядку фіксування безпосередньо керування особою транспортним засобом та/або фіксування відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, п. 5 розділу ІІ передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Окрім того, на диску містяться відеофайли з нагрудних камер поліцейських №№796509, 798284 та 798233, тоді як у протоколі про адміністративне правопорушення в якості доказів значаться відеозаписи з бодікамер 798233 та 798283.

Суд зазначає, що за відсутності чіткого посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

З відеозапису, здійсненого на бодікамеру №796509 вбачається, що поліцейські очікували на появу автомобіля під керуванням ОСОБА_3 , після чого одразу увімкнули проблискові маячки та стали наздоганяти останнього, з причини ніби-то неробочого стану зовнішніх світлових приладів задньої частини автомобіля. Однак з відеозапису чітко вбачається, що задні світлові прилади автомобіля під керуванням ОСОБА_3 увімкнені, світяться, що викликає сумніви у існуванні дійсної причини зупинки даного транспортного засобу.

Поліцейські протягом тривалого часу з`ясовують у водія, чому він одразу не зупинився на проблисковий маячок їх службового автомобіля, однак протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП відносно ОСОБА_3 не складають.

Наступний відеофайл, вчинений на нагрудну бодікамеру поліцейського №798284, є неякісним і не містить інформації, яку б суд міг визнати належним та допустимим доказом у даній справі. Знято лише нижні кінцівки працівників поліції, жодного обличчя. Ідентифікувати осіб з даного відеозапису неможливо, а оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення посилання на даний доказ відсутнє, у суду наявні сумніви, чи взагалі вказане відео стосується обставин, пов`язаних із зупинкою транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

З іншого відеофайлу, вчиненого на відеореєстратор №798233, вбачається, що спочатку працівники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки у нього наявні ознаки такого, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Далі працівники поліції озвучують ОСОБА_1 наявність ознак наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці очей, однак порядок проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння йому не роз`яснюють, не пропонують пройти такий, що дає суду підстави для сумнівів, з якими ж ознаками алкогольного чи наркотичного сп`яніння за твердженнями працівників поліції був зупинений водій ОСОБА_1 та який огляд він мав пройти. Окрім того, зйомка вчинена неякісно, спілкування переривається шумом вітру і чіткої відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння судом так і не встановлено.

Наступний відеофайл розпочинається з 00 год. 07 хв. наступної доби, тоді як попередня відеозйомка закінчилась о 23 год. 45 хв, тобто через більше як двадцять хвилин, де ОСОБА_1 вже знаходиться у відділенні поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, відносно нього складається протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Які події передували вказаним вище, за яких обставин ОСОБА_1 опинився у відділенні поліції та на яких підставах судом не встановлено.

Такий доказ суд не може прийняти до уваги, оскільки він не є належним, переконливим і узгодженим з іншими матеріалами справи.

Інших доказів, які б могли беззаперечно підтвердити наявність у діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом не встановлено, свідки у протоколі не значаться.

Зважаючи на наведене, слід зазначити, що якість формування матеріалів протоколу є дуже важливою складовою справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи. Саме від якісно складеного протоколу про адміністративні правопорушення працівниками поліції і залежить повне та об`єктивне з`ясування обставин події, встановлення особи правопорушника та притягнення його до відповідальності.

Одночасно сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, приходжу до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням викладеного, дана справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 245, 247, 251, 255, 256, 278, 283, 284 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду через Теплицький районний суд Вінницької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Суддя