ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/3541/25 Головуючий суддя І інстанції Шиховцова А. О.
Провадження № 33/818/971/25 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., при секретарі Вакула Н.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 та його представника адвоката Манька О.М., а також потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника потерпілого адвоката Манька О.М. на постанову судді Основ`янського районного суду м. Харкова від 08 травня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

В постанові зазначено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 297018 від 11.04.2025 року, 06.04.2024 року о 14:10 в м. Харкові по вул. Гольдберівська, 40, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_1 не дотримався безпечної швидкості руху та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Сітроєн», д.н.з. НОМЕР_2 , після чого внаслідок інерційного руху сталося зіткнення з транспортним засобом «ВАЗ 2107», д.н.з. НОМЕР_3 , після чого внаслідок інерційного руху сталося зіткнення з транспортним засобом «Тойота», д.н.з. НОМЕР_4 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі представник потерпілого адвокат Манько О.М. просив судову постанову скасувати, та ухвалити нову, якою визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП, посилаючись на те, що суд першої інстанції поверхнево дослідив матеріали справи та прийняв незаконне рішення, яке не відповідає вимогам винного законодавства. Вважав, що суд першої інстанції зобов`язаний був встановити винуватість ОСОБА_1 , а лише після цього мав закрити провадження у справі, що відповідає вимогам ст. 280 КУпАП.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 повідомив, що він буде захищати себе самостійно без захисника, в тому числі, без адвоката Лісіна В.М., а тому враховуючи положення ст.ст. 268, 271 КУпАП, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі захисника ОСОБА_1 , - адвоката Лісіна В.М.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи потерпілого ОСОБА_2 та його представника адвоката Манька О.М., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення ОСОБА_1 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та вважав, що постанова судді першої інстанції є законною та обґрунтованою, а також пояснення потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які залишили вирішення питання щодо апеляційної скарги на розсуд суду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

Поряд з цим, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи положення цієї статті, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції зобов`язаний встановити, в тому числі, чи винна особа у вчиненні цього адміністративного правопорушення.

Поряд з цим, відповідно до положень ст. 279 КУпАП вбачається, що дослідженню та наданню оцінки підлягають як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази у справі в цілому, на підставі чого суддя суду першої інстанції повинен зробити обґрунтований висновок про їх достовірність та достатність фактичних відомостей, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

Отже, оскаржувана постанова не містить оцінки будь-яких доказів, які містяться в матеріалах справи.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 03.05.2025 року стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, а саме за порушення вимог п.п. 2.3(б), 10.1, 11.3 ПДР.

Постановою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 липня 2024 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрито на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Постановою Харківського апеляційного суду від 04 березня 2025 року постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 липня 2024 року скасована, а провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Скасовуючи постанову судді суду першої інстанції та закриваючи провадження у справі суд апеляційної інстанції зазначав, що протокол про адміністративне правопорушення складений стосовно ОСОБА_1 за порушення вимог п.п. 2.3(б), 10.1, 11.3 ПДР. Однак, враховуючи висновки експерта вбачається, що не встановлено не відповідностей дій Загорулька вимогам п.п. 2.3(б), 10.1, 11.3 ПДР України, а тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення зазначених в протоколі пунктів Правил дорожнього руху, передбачених п.п. 2.3(б), 10.1, 11.3.

11.04.2025 року стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, а саме за порушення вимог п. 12.1 ПДР України.

Відповідно до відомостей цього протоколу (арк. 156), ОСОБА_1 керуючи автомобілем не дотримався безпечної швидкості руху та скоїв зіткнення з автомобілем Сітроєн, після чого внаслідок інерційного руху стало зіткнення з автомобілем ВАЗ2107, після чого внаслідок інерційного руху останній зіткнувся з автомобілем Тойота, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Належить взяти до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ані ОСОБА_1 , ані його захисником не оскаржувалися, тобто останні не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки щодо незаконності їх дій під час складення цього протоколу, не зверталися до суду в порядку КАС України щодо дій або бездіяльності працівників поліції під час складення протоколу, а також не зверталися із відповідними заявами у порядку, передбаченому КПК України.

Тобто, ОСОБА_1 не скористався своїм правом оскаржити дії працівників поліції під час складення стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, за порушення п. 12.1 ПДР України.

Отже, враховуючи відсутність будь яких скарг ОСОБА_1 та його захисника щодо дій працівників поліції під час складення ними протоколу серії ЕПР1 № 297018, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в цьому протоколі відповідають дійсності та заслуговують на увагу.

Крім того, в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечував, що він був учасником ДТП разом з іншими трьома водіями, а саме з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Належить врахувати, що протокол про адміністративне правопорушення складено лише стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до відомостей висновку експерта № 12683/12684 від 28.01.2025 року (арк. 149-152), у даній дорожній ситуації водій автомобіля ВАЗ-2107 ОСОБА_1 повинен був діяти згідно з вимогами п. 12.1 ПДР України. Дії водія автомобіля ВАЗ-2107 ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.12.1 ПДР України і знаходились, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з ДТП. Тезнічна спроможність уникнути ДТП для водія автомобіля ВАЗ-2107 ОСОБА_1 визначалася виконанням ним вимог п. 12.1 ПДР України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії судового експерта щодо проведення цієї експертизи. Поряд з цим ОСОБА_1 не заявляв клопотань щодо проведення повторної чи комісійної експертизи, у зв`язку з незгодою з цими висновками експерта.

Враховуючи такі відомості, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про об`єктивність відомостей встановлених експертом у цьому висновку.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 ПДР України, що свідчить про вчинення саме ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Проте, відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.1 ст. 7 КУпАП, ніхто не можу бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Більш того, відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п.7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали та відомості, що містяться в цій справі, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова судді Основ`янського районного суду м. Харкова від 08 травня 2025 року підлягає скасуванню, а провадження в справі стосовно ОСОБА_1 закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду строків, передбачених ст. 38 КУпАП, згідно доводів поданої апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника потерпілого Манька О.М. задовольнити.

Постанову судді Основ`янського районного суду м. Харкова від 08 травня 2025 року, якою закрито провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення скасувати.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков