П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Чепка В. В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Закарпатській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 за ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З протоколу вбачається, що ОСОБА_1 , будучи 17.10.2024 притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, 30.04.2025 близько 09 год. 20 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в будинку за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана психологічному здоров`ю потерпілої, чим на думку працівників патрульної поліції, порушив п.14 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судові засідання не з`являвся, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом надіслання повістки про виклик на його поштову адресу та шляхом надіслання смс повідомлення на його мобільний номер телефону, наявний у матеріалах справи, про причини неявки не повідомив. Від ОСОБА_1 жодних заяв чи клопотань до суду не надходило.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свободи громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, повага до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Вимогами ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає адміністративній відповідальності та встановити інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (у редакції, що діє з 19.12.2024) передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Так, Законом № 3733-ІХ від 22.05.2024, який набрав чинності 19.12.2024, внесено зміни до КУпАП та ст. 173-2 цього Кодексу викладена у новій редакції.

Вказаним Законом скасовано відповідальність за вчинення домашнього насильства, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, та встановлено відповідальність за вчинення домашнього насильства, внаслідок чого було завдано шкоду фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Отже, наразі обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП є наслідки у виді реального заподіяння шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №571671 від 30.04.2025 вбачається, що ОСОБА_1 не ставиться у провину завдання шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 , а зазначено, що його діями могла бути завдана шкоду психічному здоров`ю ОСОБА_2 , тобто не зазначено чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілій із конкретизацією її виду та наслідків.

Отже, зазначена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП в редакції, яка діяла 30.04.2025, тобто на день описаної в даному протоколі події.

Також слід зауважити, що з наявних у матеріалах справи пояснень ОСОБА_2 та з інших досліджених матеріалів неможливо встановити настання зазначених у диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП в редакції, яка діяла 30.04.2025, наслідків. Інші матеріали справи також цього не підтверджують.

Таким чином, доказів завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 матеріали справи не містять. Суддею не встановлено, які конкретно образи висловлювались і чи призвели вони до психологічного розладу, побоювань, а також чи завдали вони шкоди психічному стану потерпілої особи, а з наданих судді доказів вказані обставини встановити неможливо.

Положеннями КУпАП не передбачено право судді самостійно визначати суть вчиненого адміністративного правопорушення.

Питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, у діях конкретної особи суддя вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Будь-яких інших доказів вини ОСОБА_1 не представлено.

Статтею 62 ч. 3 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи докази у справі, суддя прийшов до висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Оскільки стягнення судового збору передбачено законом лише при накладенні адміністративного стягнення, судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, керуючись ст. 173-2, 221,283,284,285,287-289,294 КУпАП, суддя

постановив:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський районний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В. В. Чепка