Справа № 951/288/25
Провадження №3/951/188/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року селище Козова

Суддя Козівського районного суду Тернопільської області Чапаєв Р.В., розглянувши матеріали, що надійшли із сектору поліцейської діяльності №1 (смт Козова) відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Козівського районного суду Тернопільської області надійшла справа про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №309133 від 23.04.2025, відповідно до змісту якого ОСОБА_1 22.04.2025 близько 23 год. 30 хв. по вул. І.Франка у с.Яструбове, керуючи транспортним засобом «Tekkn MH 250» н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та вчасно не реагував на її зміну, проїжджаючи повз пішохода, не вибрав безпечного інтервалу та допустив зіткнення з пішоходом ОСОБА_2 , який отримав незначні тілесні ушкодження. Тим самим, згідно із вказаним протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 порушив п.18.3 ПДР, за що передбачена відповідальність відповідно до ст.124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не визнав та зазначив, що він, рухаючись по дорозі транспортним засобом «Tekkn MH 250» н.з. НОМЕР_1 , помітив на дорозі чоловіка, який лежав. Під`їхавши, ОСОБА_3 зупинився, та намагався допомогти зазначеному чоловікові. Після цього приїхала швидка медична допомога, і лікарі почали надавати вказаному чоловікові медичну допомогу, а надалі приїхали працівники поліції, та почали опитувати усіх присутніх осіб на предмет можливої дорожньо-транспортної пригоди, та отримання вказаним чоловіком травм саме внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Далі працівники поліції склали щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП, оскільки вважали, що з вини ОСОБА_1 сталася ДТП, в результаті якої отримав тілесні ушкодження згаданий невідомий чоловік. При цьому пояснень самого ОСОБА_1 про те, що він не вчиняв ДТП за описаних обставин, а лише зупинив свій транспортний засіб, щоб надати допомогу чоловікові, котрий лежав на дорозі, працівники поліції до уваги не взяли. Просив справу щодо нього закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Також у судовому засідання як законний представник в порядку, передбаченому ст.270 КУпАП, взяв участь ОСОБА_4 , котрий є батьком неповнолітнього ОСОБА_1 . У судовому засіданні законний представник ОСОБА_4 просив закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 з підстав, передбачених п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях останнього складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Також у судове засідання прибула особа, яка визнана потерпілою у даній справі, ОСОБА_2 . Він пояснив, що того дня близько 22.00 год. йшов вулицею села Яструбово Тернопільського району. При цьому впав на дорогу та вдарився, спричинивши собі травми. Це сталося, на його думку, через те, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Що відбувалося надалі він не пригадує, а також не пригадує, хто із перехожих допомагав йому піднятися та викликав карету швидкої медичної допомоги. Зокрема, він не може пригадати, чи підходив до нього ОСОБА_1 . В будь-якому разі, як пояснив ОСОБА_2 , ніяких ДТП за його участю того дня не відбулося, травми він отримав не в результаті будь-яких адміністративних чи кримінальних правопорушень, вчинених щодо нього іншими особами, а виключно внаслідок власної необережності. Наведене він також повідомляв працівникам поліції, котрі проводили його опитування 22.04.2025-23.04.2025, проте вони не взяли його пояснення до відома. Просить справу щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Ці самі пояснення ОСОБА_2 виклав письмово у поданій ним 18.06.2025 через канцелярію суду заяві. Зазначена заява долучена до матеріалів справи.

Інших можливих свідків у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно з положеннями КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 309133 від 23.04.2025, схему місця ДТП, оглянувши відеозапис із нагрудної камери поліцейського, долучений до матеріалів справи, суд дійшов висновку, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження іншими беззаперечними доказами, а тому в суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді не здобуто, що свідчить про відсутність у діях водія порушень вимог п.18.3 ПДР.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Такий підхід до тлумачення норм, зокрема законодавства про адміністартивні правопорушення, відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що адміністративне правопорушення має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки під «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява №16347/02).

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 та «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

При цьому сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому діянні, яке ставиться їй в вину, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282). Натомість протокол про адміністративне правопорушення становить собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

З огляду на викладене, наявні у адміністративних матеріалах докази не є такими, що «поза розумним сумнівом» доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Аналізуючи докази у справі, вважаю, що вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не доведено, позаяк жодного із зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 309133 від 23.04.2025 пунктів Правил дорожнього руху ОСОБА_1 не порушував, за таких обставин необхідно закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 124, 245, пунктом 1 статті 247, статтями 251, 280, 284, 287, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається Тернопільським апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області.

Cуддя Р.В. Чапаєв