Номер провадження 3/754/2526/25
Справа №754/9059/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 червня 2025 року Деснянський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Гринчак О.І., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

06 травня 2025 року о 19 год 30 хв в м. Київ по вул. Гната Хоткевича, 1 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MERCEDES-BENZ ACTROS, д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом РАNAV, д.н.з. НОМЕР_3 , став учасником дорожнього транспортної пригоди та при цьому покинув місце події, чим порушив п. 2.10 а ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

18.06.2025 від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення, в яких він просить суд розглянути справу за його відсутності, оскільки він перебуває на лікарняному в іншій області; вину не визнає, просить закрити провадження за відсутності складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 у письмових поясненнях вказує, що 06.05.2025 приблизно о 19 год 30 хв, керуючи ТЗ Мерседес, д.н.з. НОМЕР_2 , в м. Києві по вул. Гната Хоткевича в бік метро Чернігівська, він рухався на зелений сигнал світлофору по своїй смузі, не змінюючи напрямок руху, однак автомобіль Шкода, д.н.з. НОМЕР_4 , виїжджаючи з прилеглого провулку Херсонський, почав різко перелаштовуватись ліворуч, не переконавшись у безпечності руху, намагався перелаштуватися в ту смугу, в якій рухався ОСОБА_1 , в результаті чого здійснив зіткнення під час перевлаштування з його транспортним засобом, чим порушив п. 10.3 ПДР. Після чого ОСОБА_1 одразу зупинився, увімкнув аварійну сигналізацію та виставив знак аварійної зупинки, сфотографував ДТП. ОСОБА_1 пропонував водію Шкода неодноразово викликати працівників поліції для фіксування моменту ДТП, після чого останній відмовився від оформлення ДТП та немає претензій. Водій авто Шкода визнав свою вину в даному ДТП, а ОСОБА_1 також не мав претензій, оскільки в нього видимих характерних пошкоджень ТЗ не було виявлено, та в подальшому він поїхав на розвантаження вантажу. ОСОБА_1 вказує, що додає фото з місця ДТП про те, що він зупинився та не залишав місце тривалий час.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали в обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, суд встановив таке.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення має бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини.

Згідно з положеннями 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, полягає у залишенні водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

За особливостями конструкції об`єктивної сторони склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП є формальним, тобто є закінченим з моменту залишення водієм місця ДТП, до якої він причетний, а саме з моменту переміщення свого транспортного засобу у місце, відмінне від місця ДТП після такого. ДТП - це обставина об`єктивна, має місце незалежно від того чи усвідомлюють його учасники факт її настання (кваліфікують подію як таку), а тому ставлення особи до ймовірних наслідків такого залишення чи реальне настання будь-яких суспільно шкідливих наслідків від такого діяння особи не мають значення для кваліфікації її дій за ст. 122-4 КУпАП.

Враховуючи викладене, у правопорушеннях із формальним складом, які не передбачають як необхідну ознаку настання суспільно шкідливих наслідків діяння, змістом умислу є передбачення особою протиправного характеру свого діяння та бажання його вчинення або свідомо його вчинення за умов, коли особа могла і повинна була уникнути його вчинення. Тобто вольовий момент умислу перенесено з наслідків на сам факт вчинення діяння.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

На підставі вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Правилами дорожнього руху визначено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди (пп. «а» п. 2.10).

Отримання особою посвідчення водія та, як наслідок, набуття статусу водія як учасника дорожнього руху та права керувати транспортними засобами, одночасно є передумовою для виникнення у нього, як водія, обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність пов`язана із використанням транспортних засобів, чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави. За таких обставин, отримавши статус водія ОСОБА_1 одночасно взяв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 350424 від 03.06.2025, даними схеми місця ДТП, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 322491 від 06.05.2025 щодо іншого учасника ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , листом УПП в м. Києві ДПП від 19.05.2025, письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях підтверджує факт самого ДТП та те, що він залишив місце події.

За таких обставин поза розумним сумнівом залишається доведеним, що ОСОБА_1 повинен був дотримуватися ПДР України, Закону України «Про дорожній рух» та після скоєння ДТП повинен був залишитися на місці вчинення ДТП до приїзду працівників поліції, проте, залишив місце пригоди.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд відповідно до вимог ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан порушника, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність,

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП підлягає стягненню з ОСОБА_1 судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605,60 грн.

Роз`яснити правопорушнику, що відповідно до частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити правопорушнику, що відповідно до положень статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Деснянського

районного суду міста Києва Оксана Гринчак