г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2400/25
Номер провадження 3/213/748/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Нестеренко О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

09.05.2025 до суду надійшов Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 320318, складений 04.05.2025 року, за змістом якого: 04.05.2025 о 20:55 год. за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Седнєва, 25, водій керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. На законну вимогу працівника поліції пройти огляд у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Технічний засіб відеозапису: 799846, 795663.

В судове засідання ОСОБА_1 та його адвокат Сагайдак Д.С. не з`явились, про місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Адвокат Сагайдак Д.С. надав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, зазначивши, що ОСОБА_1 повністю заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП, так як він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Зазначає, що в той день він, будучи вдома, сильно посварився зі своєю дружиною, яка «виставила» його за двері квартири та наполягала на тому щоб він йшов геть, інакше вона погрожувала викликати поліцію для складання матеріалів за вчинення психологічного насилля в сім`ї. З метою припинення сварки та уникнення конфліктної ситуації з дружиною, ОСОБА_1 залишив їхнє помешкання. Будучи переселенцем з Донецької області, не маючи достатньої кількості грошових коштів для оренди житла, він вирішив ночувати у своїй машині. Розуміючи, що він буде спати в автомобілі, припаркував його у дозволеному для цього місці, уникаючи перешкоджанню руху інших транспортних засобів та пішоходів, у магазині він придбав продукти харчування та алкоголь. Облаштувавшись у своєму авто він повечеряв із вживанням алкоголю. В цей час до нього підішли представники патрульної поліції, які одразу запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера. При цьому, поліцейський не назвав ознаки сп`яніння. Зважаючи на те, що ОСОБА_1 не керував авто, про що ним повідомлялось поліцейським він відмовився від здійснення будь-яких процедур відносно себе.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, вважаю за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

ІІ. Нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, будучи центральним нормативно-правовим актом, що регулює суспільні відносини по притягненню до адміністративної відповідальності, передбачає застосування адміністративного стягнення за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Зміст цього діяння розкривається у диспозиції частини 1 статті 130 цього Кодексу.

ІІІ. Оцінка доказів, мотиви суду та прийняте у справі рішення.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінивши письмові докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; рапорт; копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; копія посвідчення водія; фото таблиця; довідка про отримання посвідчення водія на право керування транспортними засобами; DVD диск з відеозаписом, при всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, роблю висновок про недоведеність вини ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з пунктом 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення, за ст. 130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), у поліцейського виникають після встановлення факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції про проходження огляду на стан сп`яніння та відмови особи від проходження такого огляду.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є саме керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), а його суб`єктом є будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП) на момент керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують їх увагу та швидкість реакції, незалежно від наявності чи відсутності посвідчення водія.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан сп`яніння (наркотичного чи алкогольного) визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому «Інструкція»). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до п.2 Розділу I Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно із ст. 283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР та з подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення нетверезого водія.

Відеозаписи надані працівниками поліції, не містять ані факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, ані факту зупинки вказаного транспортного засобу.

«Факт керування» в фабулі адміністративного протоколу зазначений о 20:55 год., однак відеоматеріали долучені до протоколу з БК 799846 розпочинаються о 20:51 год., сам ОСОБА_1 на відео з`являється о 20:52 год. Транспортний засіб VOLKSWAGEN GOLF VARIANT д.н.з НОМЕР_1 стоїть та не здійснює руху, за його кермом дійсно знаходиться ОСОБА_1 . Відео з БК 795693 розпочинається о 20:54, на ньому зафіксовано, що ОСОБА_1 знаходиться за кермом транспортного засобу, транспортний засіб знаходиться у нерухомому стані, дверцята з боку водійського сидіння відчинені, біля машини знаходиться два поліцейських, які розмовляють зі ОСОБА_1 .

Але незважаючи на те, що ОСОБА_1 знаходився за кермом транспортного засобу VOLKSWAGEN GOLF VARIANT д.н.з НОМЕР_1 , цей транспортний засіб о 20:52 год. та о 20:55 год. знаходився у нерухомому стані.

Під час розмови ОСОБА_1 з працівниками патрульної поліції, відсутній факт погодження з фактом керування ним транспортним засобом, навпроти він заперечує, що він керував транспортним засобом, доказів, протилежного матеріали справи не містять.

Таким чином, об`єктивної фіксації факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , зокрема: за допомогою камер відеоспостереження, відеореєстраторів, портативних засобів зв`язку, пояснень будь-яких свідків, які би підтвердили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, матеріали справи не містять.

Верховний суд у своїй постанові від 18.07.2019 у справі № 216/5226/16-а вказав, що доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність вчинюваних процесуальних дій (винесення постанови, складання протоколу).

Огляд водія на стан сп`яніння повинен проводитись лише у випадках, коли було зупинено особу під час керування транспортним засобом і якщо поліцейським були встановлені ознаки алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Однією з обов`язкових умов притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, яка є первісною по відношенню до інших умов, є фактичне керування особою транспортним засобом. Особа, яка не керувала транспортним засобом не є суб`єктом адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» наведено в п. 27 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу. Знаходження біля транспортного засобу або всередині, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в стані сп`яніння, не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Відсутність в справі доказів факту керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), а відповідно і руху транспортного засобу виключає можливість притягнення її до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не містить необхідної для цього складової - доведення факту керування транспортним засобом.

Необхідно зауважити, що конкретно визначені ознаки алкогольного сп`яніння повинні бути чітко прописані у протоколі і відповідати обставинам справи та даним, які зафіксовані на нагрудні камери патрульних поліцейських, до того ж, вони повинні бути озвучені особі, яка на думку поліцейського підлягає огляду, що у свою чергу не було зроблено. З відео видно, що поліцейський одразу висунув ОСОБА_1 вимогу про проходження огляду на стан сп`яніння, не зазначивши, які саме конкретно ознаки сп`яніння він вбачає у останнього. Відомості, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення мають узгоджуватися з іншими доказами на підтвердження вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, у тому числі, з долученими відеозаписами.

Тобто поліцейський не повідомив ОСОБА_1 про наявність в останнього конкретних ознак алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, що свідчило б про наявність у поліцейського підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення, хоч і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, та інформація, яка в нього вноситься повинна ґрунтуватися на первинних доказах, зокрема на візуальних спостереженнях, фото- та відео- фіксації, поясненнях свідків тощо.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням вищенаведеного, суд знаходить, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не є доведеним, а отже його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не встановлена, підстав для його притягнення до адміністративної відповідальності немає, а тому провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, роблю висновок, що відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 247, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 - закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.М. Нестеренко