Провадження № 3/761/4448/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Антонюк Марина Станіславівна, за участю секретаря - Кузніцової Я.С., прокурора - Сказко Р.І., особи, стосовно якої складено протокол - ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління стратегічних розслідувань в м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Полтава, громадянки України, яка здобула вищу освіту, працює менеджером з питань запобігання та виявлення корупції ДП «Ліси України» , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного спеціаліста юридичного відділу Державного агентства водних ресурсів України, будучи державним службовцем категорії «В», відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону, у порушення вимог частини 2-7 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» та абзацу 1 ч.2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», 10.02.2023 припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, 06.02.2024 о 09:57 несвоєчасно, без поважних причин подала декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільнені) (далі-декларація), шляхом заповнення електронної форми через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр) у власному персональному електронному кабінеті, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, не визнала та підтримала викладені у раніше наданих письмових поясненнях доводи. Пояснила, що дійсно звільнилася 10.02.2023 року і треба було подати декларації, але не зрозуміла вимогу закону і подала щорічну декларацію, яка включала усю необхідну інформацію про фінансовий стан. В той же час декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільнені) вона подала із пропуском строку. Разом з тим вважає, що це не призвело до негативних наслідків, оскільки її майновий стан не змінився і вона повідомила у щорічній декларації усю наявну інформацію. Просила закрити провадження у справі у зв`язку із спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, оскільки переконана, що такий строк мав відраховуватись з 09.02.2024, тобто з дати, коли до НАЗК надійшло повідомлення про несвоєчасне подання нею декларації.

Прокурор Сказко Р.І. підтримав висновки, викладені у протоколі, скерованому до суду та подав свій письмовий висновок, який оголосив у судовому засіданні. Також зазначив, що раніше ОСОБА_1 неодноразово подавала декларацію, а відтак, була обізнаною із законодавчими вимогами у сфері запобігання та протидії корупції. Крім того, поважної причини пропуску строку подачі декларації у ході складення матеріалів, так і судового розгляду не встановлено. Зауважив, що 14.12.2024 Державне агентства водних ресурсів України направило до ОСОБА_1 овідомлення про необхідність подачі нею декларацій, де виклало перелік таких декларацій і строки їх подачі. Враховуючи наведене, прокурор просив визнати ОСОБА_1 винуватим та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 1700 грн.

Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суддя дійшла до таких висновків.

Адміністративним правопорушенням (проступком) ч. 1 ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, ст. 280 КУпАП закріплює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 1726 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У свою чергу, згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП, підтверджується зібраними матеріалами справи в їх сукупності, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення №462 від 13.05.2025; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 17.04.2025; копіями декларацій ОСОБА_1 , листами НАЗК та повідомленням до НАЗК про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; копіями наказів директора Державного агентство водних ресурсів України про призначення та звільнення ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста юридичного відділу; копією обхідного листа, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 обізнана зі вимогами Закону України «Про запобігання корупції».

Так, судом встановлено, що 01.07.2022 ОСОБА_1 ознайомлена з попередженням про вимоги, заборони та обмеженнями, передбаченими Законом України «Про запобігання корупції» та зобов`язується їх дотримуватись.

Згідно з підпунктом «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові особи місцевого самоврядування є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону. Відтак, вказаним нормативним актом закріплено обов`язок зазначених у Законі осіб у порядку та строки подавати декларації.

Відповідно до публічної частини Реєстру ОСОБА_1 подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2023 рік (після звільнення) лише 06.02.2024 о 09 год. 57 хв., а отже, несвоєчасно.

Обставин, які б свідчили про наявність поважних причин для пропуску встановленого законом строку на подачу вказаної декларації ОСОБА_1 не наведено, а судом в ході судового розгляду - не встановлено, документи на підтвердження таких обставин у матеріалах провадження відсутні та не були надані в судовому засіданні. Доводи ОСОБА_1 щодо неможливості своєчасного подання декларації у зв`язку із нерозумінням вимогам законодавства, не заслуговують на увагу, оскільки прокурором у судовому засіданні доведено, що остання мала реальну можливість своєчасної подачі такої декларації з огляду на обізнаність ОСОБА_1 із вимогами чинного антикорупційного законодавства.

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 подала до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічну декларацію за 2023 (після звільнення) із пропуском визначеного законом строку, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, суддею враховується характер вчиненого правопорушення та його наслідки, особу правопорушника, його відношення до скоєного, яке полягає у визнанні вини, вік та майновий стан останнього.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суддею не встановлено.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у мінімальних межах, визначених санкцією ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

Призначення саме такого адміністративного стягнення на переконання суду є необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Такий вид та розмір стягнення на переконання суду не є завідомо непомірним та сприятиме виконанню завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Водночас, суддя звертає вважає доводи ОСОБА_1 щодо спливу строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтею 51 та частинами третьою - шостою статті 164-14, статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як встановлено судом, датою вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, є дата несвоєчасного подання нею Декларації, а саме 06.02.2024.

Водночас, суд погоджується із доводами особи, якою складено протокол про адміністративне правопорушення про те, що датою виявлення такого правопорушення слід вважати дату складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто момент, коли уповноваженою особою, що має право складати протокол, зібрано, проаналізовано зібрані фактичні дані, зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення, та оформлено такий висновок у вигляді протоколу про адміністративне правопорушення.

Більше того, з матеріалів справи дійсно вбачається, що суб`єктом, який уповноважений здійснювати відповідну перевірку, були отримані документи, з яких можливо встановити фактичні обставини у справі у березні-квітні 2025 року, а пояснення особи - 17.04.2025 року, після чого того ж дня і був складений протокол про адміністративне правопорушення.

За таких обставин суддя дійшла обґрунтованого висновку про, те, що строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, не сплинули.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП та ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Враховуючи викладене та керуючись ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 9, 40-1, ч. 1 ст. 172-6, 245, 251, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп., на користь держави.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення її постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням її майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушниці стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Шевченківського

районного суду міста Києва М.С. Антонюк