Справа № 438/517/25
Провадження № 3/438/263/2025
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 червня 2025 року суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу серії ЕПР1 №284847 від 29 березня 2025 року, 26 березня 2025 року о 17 год 44 хв в м. Борислав, вул. І.Сеник,23, водій ОСОБА_1 керував «Tesla Model X» ДНЗ НОМЕР_2 не надав дорогу автомобілю який рухався по головній дорозі змусивши водія іншого учасника дорожнього руху різко гальмувати, щоб уникнути зіткнення, щоб уникнути аварійної ситуації, за що відповідальність передбачена ч.5 ст. 122 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав, пояснивши, що до будь-якого правопорушення не причетний, не створював аварійної ситуації, не зрозуміло за що його намагаються притягнули до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вивчивши представлені адміністративні матеріали, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до таких висновків.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Із викладеного слідує, що під час розгляду справи, законодавець покладає на суд обов`язок, обумовлений з`ясуванням істотних обставин справи, перелік яких регламентовано законом, які слугують правовими підставами (підґрунтям) для прийняття рішення про визнання особи винуватою у скоєнні інкримінованого правопорушення та застосування до неї заходу державного примусу у вигляді накладення стягнення.

Частиною 5 ст. 122 КУпАП встановлено відповідальність за порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (п.2 рішення Конституційного Суду України 25.12.1997 року по справі №9-зп).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутись до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №284847 від 29 березня 2025 року за ч. 5 ст. 122 КУпАП, що безпосередньо у провину ОСОБА_1 ставиться те, що 26 березня 2025 року о 17 год 44 хв в м. Борислав, вул. І.Сеник,23, водій ОСОБА_1 керував «Tesla Model X» ДНЗ НОМЕР_2 не надав дорогу автомобілю який рухався по головній дорозі змусивши водія іншого учасника дорожнього руху різко гальмувати, щоб уникнути зіткнення.

Вирішуючи питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, суд звертає увагу на наступні обставини.

Матеріали справи про вчинення адміністративного правопорушення не містять жодних доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 122 КУпАП, зокрема, будь-які матеріали фото чи відео-фіксації факту вчинення даного правопорушення.

Отже, доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.122 КУпАП є протокол серії ЕПР1 № 252127 від 20.02.2025 року, однак сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства».

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність події та складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 122, 245, 247, 251, 252, 280, 283,284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП у зв`язку за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Андрій СЛИШ