справа № 399/292/25
провадження № 3/399/106/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Шульженко Вікторії Володимирівни, розглянувши об`єднану справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

В провадженні суду перебуває об`єднана справа про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 та ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 275754 від 19.03.2025 року складеного ст. інспектором СПД№1 (смт Онуфріївка) ВП №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області майором поліції Бендриківським В.В. вбачається, що 19.03.2025 о 13:32 год. у смт Павлиш по вул. Центральній гр. ОСОБА_1 водій автомобіля мітсубісі, ДНЗ НОМЕР_1 , керував ТЗ, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, які не реагують на світло, млява мова, виражена блідість обличчя. На місці зупинки гр. ОСОБА_2 було запропоновано пройти медичний огляд для встановлення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що останній відмовився. В подальшому водій ТЗ був відсторонений від керування, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.3 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 275762 від 19.03.2025 складеного ст. інспектором СПД№1 (смт Онуфріївка) ВП №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області майором поліції Бендриківським В.В. вбачається, що 19.03.2025 о 13:32 год. у смт Павлиш по вул. Центральна водій автомобіля мітсубісі паджеро, ДНЗ IHZ 9694 гр. ОСОБА_1 керував ТЗ не маючи права керування таким транспортним транспортним засобом, був позбавлений права керування. Дані дії вчинив повторно протягом року, чим порушив п. 2.1 а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.5 ст. 126 КУпАП.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину в пред`явленому правопорушенні не визнав, пояснив, що підстав для зупинки транспортного засобу не було, покажчик повороту вмикав, у т.ч., і при зупинці транспортного засобу. Відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки підстав для його проведення не було, поліцейський не назвав жодної належної ознаки, яка б вказувала на такий його стан. Більш того, не провів щодо нього жодних тестів для виявлення таких ознак. Вважав дії поліцейського щодо нього упередженими. Просив справу провадженням закрити.

Суд, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності безпосередньо дослідивши в судовому засіданні матеріалами об`єднаної справи (письмові та відео матеріали справи про адміністративні правопорушення), оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.7 КУпАП ніхто неможе бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУПАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Саме порушення вимог зазначеного пункту ПДР України ставиться у порушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, за що відповідальність передбачена ч.3 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.130 КУпАП, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі дій, передбачених частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції передбачений ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції № 1452/735) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядку).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, п. 6 Розділу І Інструкції та п. 3 Порядку під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали безперервного відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення за ч.5 ст. 126 КУпАП, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

При цьому, відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 126 КУпАП, відповідальність за вказані адміністративні правопорушення настає у разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами ; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

З відеозаписів на диску, який додано до матеріалів даної справи, вбачається, що по дорозі рухається автомобіль мітсубісі паджеро, ДНЗ IHZ 9694, за яким різко почало рухатися поліцейське авто. Транспортний засіб повертає праворуч на площу селища, а потім здійснює праворуч маневр та зупиняється біля будівель магазинів/кіосків. В подальшому до водія ТЗ підходить поліцейський, який зазначає водієві, що він під час зупинки не увімкнув покажчик повороту та у відповідь останнім зазначено про те, що де здійснює поворот там вмикає покажчик повороту. Поліцейський роз`яснює водієві ПДР щодо увімкнення покажчика повороту при зміні напрямку та щодо увімкнення покажчика повороту під час зупинки і перед початком руху. Поліцейський зазначає, що водій порушив п. 9.2 а ПДР, але останній з ним не погодився. В подальшому вбачається, що водій відмовляється надавати поліцейським будь які документи через відсутність підстав зупинки, але працівники поліції незважаючи на це продовжують вести розмову та вимагати документи. Коли водій в котрий раз з ними не погодився, інший поліцейський зазначив про перебування ТЗ на іноземній реєстрації.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що підставою для зупинки транспортного засобу, відповідно до пояснень поліцейських, було неувімкнення правого покажчика повороту під час маневру паркування, а також, як згодом зазначалося, наявність на транспортному засобі іноземних номерних знаків, тобто перебування ТЗ на реєстрації іншої країни.

У ході судового розгляду, як вже вище зазначено, досліджено відеозаписи, які фіксують момент зупинки транспортного засобу та безпосередню поведінку особи до, під час і після зупинки. Судом достеменно встановлено, що: при здійсненні як першого маневру (повороту на площу), так і другого (паркування біля будівель магазинів), особа використовувала покажчик повороту це чітко видно на відеозаписі, де зафіксовано його активацію (миготіння) в нижній частині автомобіля.

Таким чином, зазначена поліцейським причина зупинки не відповідає фактичним обставинам справи і не підтверджена відеофіксацією.

З приводу перебування транспортного засобу на іноземній реєстрації суд зазначає, що факт наявності іноземної реєстрації сам по собі НЕ є правопорушенням і НЕ є підставою для зупинки.

При цьому, після тривалих заперечень водія щодо озвученої первинної причини зупинки, поліцейський в подальшому чи то змінив, чи то доповнив версію щодо причин зупинки почавши говорити про іноземну реєстрацію ТЗ.

Положеннями п.10 ч. 1 ст. 35 Закон України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Ця норма не надає поліцейському безумовного та автоматичного права зупиняти будь-який ТЗ з іноземною реєстрацією. Її дія обмежена чітко визначеною метою зупинки зазначеною п.10 ч. 1 ст. 35 Закону.

Мета зупинки повинна бути зумовлена необхідністю перевірити документи щодо митного статусу авто та особи, яка ним керує. Поліцейський повинен чітко озвучити цю мету при зупинці ТЗ.

Проте: поліцейським жодних ознак порушення митного режиму не було названо, ознак передачі авто іншим особам не встановлено, мета зупинки, яка передбачена пунктом 10 ст. 35, не була озвучена при зупинці, поліцейський не здійснював жодних дій для встановлення особи, яка ввезла авто, не перевіряв документи, митні декларації тощо.

Зміна чи то доповнення, через заперечення водія, причини зупинки в ході спілкування поліцейського з останнім, є неприпустимою та штучною.

Посилання на іноземну реєстрацію ТЗ не є самостійною підставою для зупинки без обґрунтованої мети та підозри порушення митного режиму.

Відповідно до матеріалів справи судом встановлено, що працівником поліції не задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами підстав для зупинки водія, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право поліцейському здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням останнього, у зв`язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Приписами ст. 62 Конституції України закріплено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п. 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» судами має суворо додержуватись закріпленого у ч.1 ст. 62 Конституції принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили. Звернуто увагу судів на те, що згідно з ч.3 зазначеної статті Основного Закону всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь останньої.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Враховуючи вищезазначене, оцінивши усі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд доходить висновку про відсутність у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 130 та ч.5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, ч.5 ст. 126, ч.3 ст.130, п.1 ч.1 ст. 247, 283-284 КУпАП, суд,-

постановив:

Провадження в об`єднаній справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 130 та ч.5 ст. 126 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Онуфріївського районного суду

Кіровоградської області В.В. Шульженко