Справа № 352/778/25
Провадження № 3/352/393/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 рокум. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Кузьменко С.В., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції № 1 Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

1. Зміст протоколів про адміністративне правопорушення:

Інспектором відділення поліції № 1 (місто Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області Кудлою Є.І. 25 березня 2025 року складено протокол про адміністративне правопорушення за наступних обставин:

ОСОБА_1 24 березня 2025 року о 23 годині 51 хвилин в місті Тисмениця по вулиці Колійова керував автомобілем Фольксваген Пассат номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проведено на місці із використанням газоаналізатора Алкофор507 та відповідно до тесту 000157 результат огляду становить 1,4 проміле, чим ОСОБА_1 порушив пункт 2.9 Правил дорожнього руху керування транспортним засобом особами в стані алкогольного сп`яніння.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною першою статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення.

2. Рух провадження

03 квітня 2025 року протокол про адміністративне правопорушення із доданими матеріалами надійшов до Тисменицького районного суду та призначений до для розгляду по суті на 16 квітня 2025 року.

16 квітня 2025 року розгляд справ відкладено на 08 травня 2025 року в зв`язку із перебуванням судді у відпустці.

08 травня 2025 року розгляд справи відкладено на 11 червня 2025 року в зв`язку із клопотанням адвоката Сурмачевського А.Ю, який представляє інтереси ОСОБА_1 на підставі ордера, про відкладення розгляду справи.

11 червня 2025 року ОСОБА_1 та Сурмачевський А.Ю. в судове засідання не з`явились. ОСОБА_2 надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, а провадження у справі закрити.

Стаття 130 кодексу України про адміністративні правопорушення відповідно до частини другої статті 268 кодексу України про адміністративні правопорушення НЕ належить до переліку статей, при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, він своїм правами на участь в судовому засіданні не скористався, пояснення по суті справи не надав, його присутність при розгляді справи не є обов`язковою, Адвокат, який діє в його інтересах, надав клопотання про закриття провадження у справі та розгляд справи за його відсутності, Суддя вважає можливим розглянути справу по суті за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

3. Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, пояснення по суті справи не надав

Адвокат Сурмачевський А.Ю. (далі Адвокат), який представляє Голійчука В.О. на підставі ордеру про надання правничої правової допомоги, надав до Суду клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП в зв`язку із відсутністю кладу адміністративного правопорушення

Клопотання обгрунтовуються наступним:

1.Відсутністю належних і допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом

2.В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено конкретний перелік документів та інших доказів

3. ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, а навпаки пройшов його на місці, в зв`язку із чим направлення є неналежним доказом

4.Відеозапис з нагрудної камери є неналежним і недопустимим доказом ( без зазначення підстав для визнання такого запису недопустимим та неналежним)

4. Докази, досліджені під час судового розгляду:

4.1. Письмові докази:

Протокол про адміністративне правопорушення:

Згідно із текстом протоколу ОСОБА_1 24 березня 2025 року о 23 годині 51 хвилин в місті Тисмениця по вулиці Колійова керував автомобілем Фольксваген Пассат номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Огляд на стан сп`яніння проведено на місці із використанням газоаналізатора Алкофор507 та відповідно до тесту 000157 результат огляду становить 1,4 проміле, чим ОСОБА_1 порушив пункт 2.9 Правил дорожнього руху керування транспортним засобом особами в стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 роз`яснені його права та обов`язки, передбачені статтями 63 Конституції України та 268 кодексу України про адміністративні правопорушення, а також його ознайомлено із текстом протоколу та вручено його копію, про що свідчать підписи у відповідних графах протоколу.

Тест № 00157 від 24 березня 2025 року

Згідно із тестом, його складено о 23 годині 57 хвилин та результат становить 1,40 %.

ОСОБА_1 від підпису відмовився.

Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 березня 2025 року

Згідно із текстом направлення у ОСОБА_1 виявлено такі ознаки сп`яніння: запах алкоголя з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд проводився за допомогою Алкофор 507, результат огляду 1,4 %.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів

Згідно із текстом акту, проведення огляду пов`язано із виявленими ознаками сп`яніння, а саме запах алкоголя з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Результат огляду на стан сп`яніння становить 1,4 %. ОСОБА_1 відмовився від підпису.

Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, газоаналізатор Алкофор 507

За результатами перевірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019.

Сертифікат відповідності газоаналіатора Алкофор, виданий 04 жовтня 2022 року.

Постанова серії ЕНА № 4346554 від 25 березня 2025 року.

Згідно із текстом постанови, ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП, а саме у тому, що 24 березня 2025 року о 23 годині 51хвилин в місті Тисмениця по вулиці Колійова, 34 під час керування автомобілем Фольксваген Пассат номерний знак НОМЕР_2 при зміні напрямку руху не увімкнув покажчики повороту.

Розписка ОСОБА_1 від 25 березня 2025 року про відсторонення від керування транспортним засобом Фольксваген Пассат номерний знак НОМЕР_2

Зобов`язання ОСОБА_1 від 25 березня 2025 року не керувати транспортним засобом Фольксваген Пассат номерний знак НОМЕР_2

Рапорт ОСОБА_3 про виявлення факту порушень ОСОБА_1 вимог частини другої статті 122 та частини першої статті 130 КУпАП

Відеозаписи

Відеозаписи з відеореєстратора автомобіля

На відеозаписах зафіксовано рух автомобіля Фольксваген Пассат номерний знак НОМЕР_2 , а також його зупинка. Після зупинки автомобіля ОСОБА_1 виходить із заднього пасажирського сидіння з автомобіля, при цьому з моменту зупинки автомобіля до виходу ОСОБА_1 будь-які особи з водійського сидіння автомобіля не виходять.

Відеозапис з бодікамери поліцейського

Відеозапис починається з моменту наближення поліцейського до автомобіля.

На 00.27 запису ОСОБА_1 виходить із заднього пасажирського сидіння , при цьому окрім нього в автомобілі відсутні будь-які особи.

На 04.20 запису поліцейський повідомляє, що у ОСОБА_1 наявний запах алкоголя з порожнини рота та пропонує йому пройти тест.

На 06.55 запису ОСОБА_1 проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням драгеру Алкофор. Результат тесту становить 1,4 %.

В подальшому на відеозаписі міститься процедура ознайомлення ОСОБА_1 із його правами, а також складення протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 130 кодексу України про адміністративні правопорушення, постанови за статтею 122 кодексу України про адміністративні правопорушення т інших документів.

На відеозаписі не зафіксовано фактів незгоди ОСОБА_1 із результатом проведеного огляду, одночасно він відмовляється від підпису в акті огляду, повідомленні та результаті тесту.

5.Опис обставин, установлених під час розгляду справи та висновки суду

У відповідності до вимог статті 252 кодексу України про адміністративні правопорушення суддя оцінює докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до рішення Конституційного Суду № 4-р(П)/2022 від 15 червня 2022 року визначені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) поняття „кримінальне звинувачення, „кримінальне правопорушення мають „автономне значення. Критеріями, на підставі яких Європейський суд з прав людини встановлює, чи застосовувати кримінальний аспект статті 6 Конвенції, є: 1) юридична кваліфікація діяння в національному законодавстві [тобто з`ясування того, як кваліфікують діяння в національному праві: кримінальне правопорушення (злочин), адміністративне правопорушення, дисциплінарне тощо]; 2) природа правопорушення; 3) характер і суворість (ступінь тяжкості) покарання, що його може бути застосовано до особи. Для застосування статті 6 Конвенції в аспекті розуміння поняття „кримінальне звинувачення достатньо, щоб правопорушення за своїм характером вважалось „кримінальним згідно з Конвенцією або щоб за вчинене правопорушення до особи було застосовано покарання, яке за своїм характером і ступенем суворості належало в цілому до „кримінальної сфери. Таким чином, за сталою практикою Європейського суду з прав людини такі адміністративні стягнення, як адміністративний арешт і значні адміністративні штрафи, є співмірними з кримінальним покаранням

При вирішенні конкретної справі, Cуд звертає увагу на те, що санкцією частини першої статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачений такий вид стягнення як штраф у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 гривень із позбавленням права керування транспортним засобом на 1 рік. При цьому розмір штрафу є більшим від розміру покарань, передбачених за вчинення окремих видів кримінальних проступків, а позбавлення права керування транспортним засобом на 1 рік становить втручання в права людини протягом тривалого строку.

В зв`язку із викладеним Суд вважає, що на особу, що притягається до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП, розповсюджуються такі ж визначені Конституцією України та Конвенцією гарантії права на справедливий суд, як і на осіб, що притягаються до кримінальної відповідальності, зокрема норми частин третьої статті 62 Конституції України та частини четвертої статті 17 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також принцип індивідуального характеру відповідальності особи у відповідності до статті 61 Конституції України.

Частиною першою статті 251 кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів по адміністративні правопорушення, в даному випадку на посадових осіб відділення поліції № 1 Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області., які в цій справі фактично представляють сторони звинувачення.

На виконання вищевказаних принципів Судом досліджено протоколи про адміністративне правопорушення, докази, які долучені до протоколів про адміністративні правопорушення.

Суд звертає увагу, що ним, на виконання статті 22 Кримінального процесуального кодексу України, не здійснюється самостійно збір доказів, в зв`язку із чим, будь-які докази, окрім долучених до протоколу та наданих особою, яка притягається до відповідальності і її представником, Судом самостійно не витребовувались та не досліджувались.

За аналогічних обставин у справі «Фігурка проти України» ( заява № 28232/22), Європейський Суд з прав людини дійшов висновку щодо відсутності порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За результатами дослідження доказів у справі у відповідності до вимог статті 252 кодексу України про адміністративні правопорушення, у Суду відсутні будь-які сумніви щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статтею 130 КУпАП, а його винуватість у вчиненні цих правопорушень поза розумним сумнівом доведена доказами, наданими особою, уповноваженою на збирання цих доказів.

5.1 щодо належності і допустимості доказів

Відповідно до статті 251 кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Всі докази, зібрані особою, уповноваженою на збирання доказів, відповідають вказаним вимогам законодавства, в зв`язку із чим визнаються Судом допустимими і належними.

Суд відхиляє доводи Адвоката про недопустимість як доказу направлення на огляд, оскільки Адвокатом не зазначено, які саме порушення прав ОСОБА_1 допущено внаслідок складення цього направлення.

Відповідно до статті 87 Кримінального процесуального кодексу України, яка регулює відносини щодо визнання недопустимими доказів в кримінальному процесі та а підставі якої, на думку Судді, можуть бути визнані докази недопустимими і в процесі розгляду справи про притягнення особи до відповідальності за статтею 130 КУпАП, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Однак Адвокатом не зазначено які саме, на його думку, істотні порушення прав та свобод ОСОБА_1 допущені під час складення вищевказаного направлення.

Аналогічно Адвокатом не наведено будь-яких обгрунтувань щодо визнання недопустимим відеозапису, що долучений до протоколу.

Відповідно до частини другої статті 266 кодексу України про адміністративні правопорушення огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису

Таким чином, Суддя вважає, що вказаний запис роблено у відповідності до вимог чинного законодавства, а підстави для його визнання недопустимим відсутні.

Незазначення в протоколі конкретного переліку долучених до нього доказів не свідчить про їх недопустимість, а Адвокатом або ОСОБА_1 не наведено доказів фальсифікації долучених до протоколу доказів

5.2 щодо керування транспортним засобом

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом доказується наступними доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою в короткий проміжок часу після виявлення факту керування, та відповідно до якого ОСОБА_1 24 березня 2025 року о 23 годині 51 хвилин в місті Тисмениця по вулиці Колійова керував автомобілем Фольксваген Пассат номерний знак НОМЕР_2 ;

-постановою про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за статтею 122 кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 24 березня 2025 року о 23 годині 51хвилин в місті Тисмениця по вулиці Колійова, 34 під час керування автомобілем Фольксваген Пассат номерний знак НОМЕР_2 при зміні напрямку руху не увімкнув покажчики повороту;

-відеозаписом з відеореєстратора поліцейського автомобіля, на якому зафіксовано рух та зупинку автомобіля Фольксваген Пассат номерний знак НОМЕР_2 , наближення поліцейських до цього автомобіля після зупинки, вихід ОСОБА_1 із заднього пасажирського сидіння та відсутність виходу будь-якої особи з водійського сидіння автомобіля;

-відеозаписом з бодікамери поліцейського, на якому зафіксовано факт наближення поліцейського до автомобіля Фольксваген, відсутність в цьому автомобілі будь-яких осіб, окрім ОСОБА_1 та вихід останнього із заднього пасажирського сидіння.

Оцінюючи вказані докази в сукупності, Суддя приходить до наступних висновків.

Факт руху автомобіля безпосередньо перед його зупинкою працівниками поліції підтверджується відеозаписом з відеореєстратора поліцейського автомобіля.

Факт керування автомобілем саме ОСОБА_1 також підтверджується постановою про притягнення його до відповідальності за статтею 122 КУпАП за керування тим самим автомобілем в тому самому місці та в той самий час та неувімкнення покажчика повороту та відеозаписами з відеореєстратора та бодікамер.

У відкритому доступі в мережі інтернет на сайті Судова влада України відсутні відомості щодо оскарження вищевказаної постанови та її скасування. Окрім того, ані Адвокатом, ані ОСОБА_1 також не надано доказів скасування цієї постанови.

В зв`язку із викладеним, Суддя вважає її належним доказом факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у місці, в час та за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення в цій справі.

Відповідно до відеозаписів, здійснених з відеореєстратора та бодікамери поліцейського, після зупинки автомобіля, із його водійського сидіння не виходить жодна особа. При цьому після наближення поліцейського до автомобіля, у ньому не перебуває жодної сторонньої особи. В автомобілі перебуває тільки ОСОБА_1 , який виходить із автомобіля із заднього пасажирського сидіння.

За таких обставин, враховуючи нетривалий час наближення поліцейських до автомобіля Фольксваген, відсутність даних про перебування будь-яких інших осіб в цьому автомобілі, окрім ОСОБА_1 , а також зафіксований на відеореєстраторі рух автомобіля безпосередньо перед зупинкою, та в сукупності із іншими доказами, зокрема зафікосваними на відеозаписі поясненнями ОСОБА_1 та постановою про притягнення його до відповідальності за статтею 122 КУпАП, Суддя вважає, що поліцейськими поза розумним сумнівом доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, викладених в протоколі.

Відповідно, Суддя відхиляє доводи Адвоката про відсутність доказів факту керування ОСОБА_1 автомобілем.

5.3 щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп?янінні

Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується:

?тестом №00157, відповідно до якого стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 позитивний, 1.40 проміле;

?актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 позитивний, 0.40 проміле;

?протоколом про адміністративне правопорушення від 25 березня 2025 року, яким розпочато провадження в цій справі та який у відповідності до статті 251 кодексу України про адміністративне правопорушення Суд також оцінює в якості доказу. Суд звертає увагу, що протокол складено повноваженими особами одразу після виявлення правопорушення, тобто особи, які його склали, були безпосередніми свідками події, в зв`язку із чим Суд, в сукупності з іншими дослідженими доказами, вважає його належним доказом;

?відеозаписами, на яких зафіксовано спочатку процес керування ОСОБА_1 транспортним засобом та в подальшому проходження ним процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосування драгеру та результат огляду 1,40 %.

щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 ( далі Інструкція)

Відповідно до пункту 2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушенняа координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що у водія наступні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці.

Таким чином, у поліцейського були підстави вважати про перебування ОСОБА_1 , в стані алкогольного сп`яніння, про що він і повідомив водієві перед висловленням пропозиції щодо проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням приладу Алкофор507.

Відповідно до пунктів 6,7 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до пункту 9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, обов`язок поліцейського на доставлення водія до закладу охорони здоров`я для огляду виникає у двох випадках:

-водій відмовився від проходження огляду на місці зупинки;

-водій не згоден з результатами огляду із застосуванням драгеру на місці зупинки

ОСОБА_1 не заявляв про відмову від проходження огляду на місці зупинки, а після проходження огляд на місці із застосуванням драгеру Алкофор не заявляв про незгоду з результатами його огляду.

Хоча ОСОБА_1 і не підписав результати тесту та акт огляду, однак ані в цих документах, ані на відеозаписі він не заявляв про незгоду із результатами цього огляду, в зв`язку із чим Суддя вважає, що у поліцейського були відсутні підстави для направлення водія для проходження огляду до медичного закладу та, як наслідок, наявні підстави для складення протоколу.

6. висновки суду щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 .

Таким чином, Судом поза розумним сумнівом встановлено факт керування ОСОБА_1 25 березня 2025 року о 23 годині 50 хвилин в місті Тисмениця, вулиця Колійова транспортним засобом Фольксваген Пассат номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння.

Вказаними діями ОСОБА_1 допущено порушення вимог частини першої статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення за ознаками керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

щодо виду та розміру адміністративного стягнення

Санкція частини першої статті 130 кодексу України передбачає можливість призначення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до даних, що містяться у відкритому доступі в мережі інтернет на сайті Судова влада України, рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 06 вересня 2024 року у справі № 351/725/24, ОСОБА_1 призначено опікуном над недієздатною особою.

Суддя бере до оцінки цей факт, в том числі при вирішенні питання щодо призначення стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, однак, враховуючи що правопорушення вчинено вже під час здійснення опіки, а також умисний характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , який раніше не притягався до адміністративної відповідальності, його майновий стан та ступінь вини, а також відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, Суддя вважає, що стягнення має бути накладено в межах санкції частини першої статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення, а підстави для призначення більш м`якого стягнення, ніж визначено санкцією статті, відсутні.

7.Щодо судового збору

Відповідно до статті 40-1 кодексу України про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028 гривень.

Таким чином, розмір судового збору станом на час розгляду справи становить 3028х0.2=605 гривень 60 копійок.

В зв`язку із викладеним, керуючись статтями 252, 283-285,294 кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір в дохід державного бюджету в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок (стягувач - ДСА України на рахунок: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 820019, рахунок отримувача UА0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Відповідно до частини першої статті 307 кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно частини другої статті 308 кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Сергій КУЗЬМЕНКО