Справа № 392/1810/24
Провадження № 3/392/33/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року м. Мала Виска

Суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області Назаренко К. П., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

У С Т А Н О В И В:

18.10.2024 о 22:09 в Кіровоградській області, Новоукраїнському районі, с. Мар`янівка по вул. Карла Маркса, буд. 19, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «ВАЗ 21101» р. н. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю із порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження, в установленому законом порядку, освідування на визначення рівня алкогольного сп`яніння як на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу «Drager Alkotester 6820», так і в найближчому медичному закладі відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений.

ОСОБА_1 в судові засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи у спосіб визначений ст. 277-2 КУпАП.

У судові засідання з`являвся захисник Дубодєла адвокат Рибальченко В. С. Подав клопотання про закриття провадження з підстав порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності. Вказав, що ОСОБА_1 свою вину не визнає.

З метою об`єктивного розгляду справи в суд викликався інспектор СРПП ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП старший лейтенант поліції Нікішов Владислав Олегович, однак останній в засідання не з`явився, подав клопотання провести розгляд без його участі.

Суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтями 9 та 247 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 130 КУпАП, зокрема, передбачає відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В ході судового провадження підлягає доведенню, крім іншого, наявність ознак алкогольного сп`яніння, а також вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Крім того, має бути встановлено факт відмови водія від проходження зазначеного огляду, якому має передувати роз`яснення прав особи, виявлення та фіксація ознак сп`яніння, а не формальне припущення наявності у особи цих ознак.

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 153762 від 18.10.2024 зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота та поведінка, що не відповідає обстановці).

Разом з тим, переглянуте відео свідчить про те, що водій протягом усього спілкування із працівниками поліції поводить себе спокійно, голос не підвищує, не вживає ненормативну лексику, координація рухів та мови у нього не порушена, він має цілком природній вигляд, надає адекватні відповіді на усі запитання поліцейських. Зазначення працівниками поліції у протоколі ознак алкогольного сп`яніння само по собі не свідчить про їх наявність.

Крім цього, відповідно до статті 266 КУпАП установлено, що водії, щодо котрих є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під дією лікарських препаратів, які знижують їхню увагу і швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування транспортними засобами й огляду на відповідний стан.

Відповідно до наказу від 07.11.2015 № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розд. 10. «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП» визначено:

«Особи, які керують транспортними засобами, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Під час відсторонення особи від керування транспортним засобом поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів відсторонення проводиться у присутності двох свідків».

Враховуючи, що поліцейськими не було відсторонено ОСОБА_1 від керування автомобілем, або ними допущено грубе порушення зазначеної Інструкції або ж поліцейські не мали достатніх підстав вважати, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з положеннями "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі Інструкція 735), огляду на стан сп`яніння підлягають водії, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Згідно п. 3 Розділу Розділу I Інструкції 735, ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Пунктом 1 Розділу II Інструкції 735 передбачено, що за наявності ознак, передбачених п. 3 Розділу Розділу I Інструкції 735, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Однак, з наявних в матеріалах справи відеозаписів, поліцейський, перед пропозицією провести огляд на стан алкогольного сп`яніння не назвав ознаки, які слугують підставою вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння, з огляду на що вимога поліцейського про проходження огляду суперечить положенням ст. 266 КУпАП та приписам Інструкції 735. Також, в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не вказано ознак алкогольного сп`яніння, виявлених у ОСОБА_1 , у відповідності до вимог п. 3 Розділу I Інструкції 735.

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Відповідно до п. 22 розділу ІІІ Інструкції 735, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Поліцейський на місці зупинки транспортного засобу повідомив водієві, що транспортний засіб зупинено у зв`язку з технічною несправністю автомобіля, однак інспектором винесено постанову серії ЕНА № 3293777 за ч. 1 ст. 126 КУпАП за вчинення порушення, передбаченого п. 2.1.6 Правил дорожнього руху України (керування транспортним засобом особою, без реєстраційних документів). Відповідно до змісту постанови відсутнє посилання щодо підстав зупинки ТЗ та порушення водієм вимог ст. 121 КУпАП. З відеозапису наданого на розгляд суду, ОСОБА_1 повідомляє поліцейському, що він бачив, що екіпаж його чекав. Один з поліцейських зазначає про те, що знає, що чоловіки їдуть з хрестин. Отже, дані обставини свідчать про упередженість працівників поліції. Згідно правових висновків Верховного Суду, висловлених при розгляді справ на неправомірні дії поліцейського, поліцейські не мають права без задокументованих доказів вчинення водієм порушень ПДР України зупиняти автомобіль, перевіряти документи та, як наслідок, вимагати проходження перевірки на стан сп`яніння (постанова від 15.03.2019 справа 686/11314/17; від 23.10.2019 справа No 357/10134/17).

Крім цього, поліцейським під час оформлення адміністративних матеріалів допущені процесуальні порушення, що ставлять під сумнів відповідність протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 153762 вимогам ст. 256 КУпАП щодо його змісту.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч.1.ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 складено 18.10.2024 о 22:36. А 18.10.2024 о 22:38 складено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. З цього вбачається, що спочатку було складено протокол про адміністративне правопорушення, а вже після того ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року в рамках справи № 524/5536/17, зроблено правовий висновок, що відеозапис, поданий поліцією на підтвердження факту порушення водієм правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис. Відповідно до імперативного припису ч. 2 ст. 283 КУпАП, чітко передбачено імперативний обов`язок щодо зазначення технічного засобу яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Однак у Протоколі серії ЕПР1 № 153762 не має посилань на технічний засіб за допомогою якого здійснено відеофіксацію. У графі 10 "Технічний засіб відеозапису" міститься лише запис низки цифр, а саме 0624.

ОСОБА_1 , перед складенням протоколу не були роз`яснені його права, у тому числі ст. 63 Конституції України, яка передбачає, що особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

Вищенаведені обставини в сукупності свідчать як про недоліки протоколу про адміністративне правопорушення через його невідповідність вимогам ст. 256 КУпАП, так і про порушення поліцейським процедури пропонування ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, що є підставою для визнання такої пропозиції недійсною.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, судом встановлено, що докази вчинення правопорушення не відповідають вищезазначеним положенням нормативних актів, а тому, на переконання суду, є сумнівними та не можуть бути враховані судом на підтвердження наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказане є підставою для закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 N 23- рп/2010 адміністративна відповідальність в України та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, у тому числі і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумних сумнівом. При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відсутність або недоведення вини особи виключає склад правопорушення.

Підсумовуючи наведене, враховуючи такі засади провадження як диспозитивність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини особи, суд приходить до висновку про відсутність складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст 9, 247, 252, 266, 283, 284, 287 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення та набирає законної сили з моменту закінчення строків на її оскарження, якщо таку не було оскаржено.

Суддя К. П. НАЗАРЕНКО