Справа № 522/9481/25
Провадження № 3/522/3605/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року місто Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Ляшко О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з ВнП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

07.04.2025 року гр. ОСОБА_1 , ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків, по догляду за своїм малолітнім сином гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 07.04.2025 року перебуваючи у навчальному закладі за адресою: АДРЕСА_2 палив електронну сигарету проте не досяг віку адміністративної відповідальності передбаченої ст 175 1 КУпАП, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Судовий розгляд в суді проведено за відсутністю ОСОБА_1 , яка в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку.

З метою належного повідомлення ОСОБА_1 про час і місце судового розгляду справи, а також для забезпечення дотримання процесуальних строків, їй було направлено SMS-повідомлення, та на офіційному сайті Судової влади України за посиланням https://pm.od.court.gov.ua/sud1522/gromadyanam/csz/ були розміщені відомості про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 справи, дати, час та місце його проведення. Також згідно даних протоколу притягуваній було роз`ясненно про розгляд адміністративної справи відносно неї в Приморському районному суді м. Одеса, що підтверджується підписом ОСОБА_1 у відповідній графі протоколу.

При цьому суд враховує позицію Верховного Суду України, викладено в постанові у справі № 0870/8014/12 від 15.05.2019, згідно якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на те, що при повідомленні судом про місце і час розгляду справи, та вжиття всіх заходів щодо унеможливлення порушення процесуальних прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд справи Приморським районним судом м. Одеси, не дивлячись на достатність часу для того, щоб з`явитися до суду та дізнатися про рух справи, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, суд оцінює таку поведінку ОСОБА_1 , як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді. Крім того в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без участі притягуваної. На підставі вищезазначеного, та враховуючи строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, суд вважає за можливе розглядати справу без її участі, спираючись на наявні матеріали.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до положень ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У розумінні положень ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

В силу ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Дослідженні судом докази, зокрема відомості, що наведені в протоколі серії ВАД №705619 від 29.04.2025 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП відносно ОСОБА_1 , повідомлення директора Одеського ліцею № 37, письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , свідчать про те, що в розумінні ст. 251 КУпАП, вони є належними, допустимими та в своїй сукупності достатніми, що дають можливість суду прийняти рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 дійсно вбачається склад інкримінованого їй правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме остання ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків.

При призначені адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд враховує: характер вчиненого нею правопорушення; особу правопорушниці, ступінь її вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 184 КУпАП, яка доведена повністю, відсутність негативних наслідків у формі прямої шкоди життю чи здоров`ю малолітньої дитини, ту обставину, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності та доходить переконання, що стосовно останньої слід обрати адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті у виді попередження.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у зв`язку з винесенням постанови про накладання адміністративного стягнення, на порушника покладається обов`язок сплати судового збору, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 гривень 60 копійок /шістсот п`ять/ гривень 60 копійок на користь держави.

Керуючись ст.ст. 9, 24, 33, 40-1, 184, 221, 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення і застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок /шістсот п`ять/ гривень 60 копійок на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Приморського районного суду м. Одеси протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя О.П. Ляшко