Справа № 603/296/25
Провадження № 3/603/128/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2025 року м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіян І. М., розглянувши матеріали, які надійшли із сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Монастириська) відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який не працює,

за ч. 3 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Сектором поліцейської діяльності № 1 (м. Монастириська) відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області до Монастириського районного суду Тернопільської області направлено матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 732360 від 23.05.2025 року ОСОБА_1 14.05.2025 року приблизно о 15:30 год за місцем спільного проживання, що в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до батька ОСОБА_2 , яке виражалось у нецензурних висловлюваннях, погрозах, залякуванні, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психологічному здоров`ю постраждалого.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 732361 від 26.05.2025 року ОСОБА_1 26.05.2025 року приблизно о 18:50 год за місцем спільного проживання, що в АДРЕСА_1 , порушив терміновий заборонний припис (далі ТЗП) серії АА № 332891 від 23.05.2025 року, п. 3 якого заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою на час дії заборони терміном 10 діб.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 732362 від 28.05.2025 року ОСОБА_1 27.05.2025 року приблизно о 19:30 год за місцем спільного проживання, що в АДРЕСА_1 , порушив ТЗП серії АА № 332891 від 23.05.2025 року, п. 3 якого заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою на час дії заборони терміном 10 діб.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 732363 від 29.05.2025 року ОСОБА_1 29.05.2025 року приблизно о 18:30 год за місцем спільного проживання, що в АДРЕСА_1 , порушив ТЗП серії АА № 332891 від 23.05.2025 року, п. 3 якого заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою на час дії заборони терміном 10 діб.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 732364 від 30.05.2025 року ОСОБА_1 30.05.2025 року приблизно о 16:30 год за місцем проживання, що в АДРЕСА_1 , порушив ТЗП серії АА № 332891 від 23.05.2025 року, п. 3 якого заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою на час дії заборони терміном 10 діб.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 732365 від 02.06.2025 року ОСОБА_1 02.06.2025 року об 11:00 год за місцем проживання, що в АДРЕСА_1 , порушив ТЗП серії АА № 332891 від 23.05.2025 року, п. 3 якого заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою на час дії заборони терміном 10 діб.

Постановою Монастириського районного суду Тернопільської області від 12.06.2025 року справи відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП за № 603/296/25 (провадження № 3/603/128/2025), а також за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП за № 603/298/25 (провадження № 3/603/129/2025), № 603/299/25 (провадження № 3/603/130/2025), № 603/300/25 (провадження № 3/603/131/2025), № 603/301/25 (провадження № 3/603/132/2025) та № 603/302/25 (провадження № 3/603/133/2025) об`єднано в одне провадження та присвоєно їм єдиний унікальний номер № 603/296/25 (провадження № 3/603/128/2025).

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути цю справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що провадження в справі слід закрити, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Вказане діяння, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, кваліфікується за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП настає у випадку повторного протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Відповідно до п. п. 3, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суд звертає увагу, що дії ОСОБА_1 у протоколі серії ВАД № 732360 від 23.05.2025 року кваліфіковані за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, проте додані до нього матеріали не містять відомостей, які б вказували на вчинення останнім повторно протягом року порушення, передбаченого частинами 1 або 2 цієї статті, за яке його вже було піддано адміністративному стягненню. Зазначення в графі протоколу «чи притягався(лася) до адміністративної відповідальності: ст. 173-2 ч. 1 КУпАП 25.04.2025 року» не є належним підтвердженням вказаних обставин. Належним доказом на підтвердження повторності вчинення адміністративного правопорушення є постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Окрім того, варто зазначити, що з 19.12.2024 року ч. 1 ст. 173-2 КУпАП викладена в редакції Закону України № 3733-IX від 22.05.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами». У зв`язку з цим обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, визначено наслідки правопорушення у вигляді заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Натомість вказане діяння, яким така шкода не була завдана, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини. При цьому суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 732360 від 23.05.2025 року зазначено, що ОСОБА_1 14.05.2025 року приблизно о 15:30 год за місцем спільного проживання, що в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до батька ОСОБА_2 , яке виражалось у нецензурних висловлюваннях, погрозах, залякуванні, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психологічному здоров`ю постраждалого.

Суд звертає увагу на те, що викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_1 , не відповідає диспозиції ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, оскільки не містить обов`язкових елементів об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, адже у протоколі зазначено про ймовірне заподіяння шкоди потерпілому.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи і суд не має права у будь-який спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення чи змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України.

Водночас обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який згідно зі ст. 251 КУпАП є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Відповідно до усталеної судової практики ЄСПЛ (рішення від 30.05.2013 року в справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява № 36673/04); рішення від 20.09.2016 року в справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia), заява № 926/08) у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Отже, самостійне коригування судом фабули адмінправорушення, що зафіксована в протоколі, порушуватиме принцип рівності сторін процесу та свідчитиме про те, що особа мала захищатись від обвинувачення, яке їй не було пред`явлено.

Вказані обставини виключають можливість кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-8 КУпАП суд зазначає таке.

Положеннями п. п. 16 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Цей припис виноситься у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення (ч. 1 ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Судом встановлено, що 23.05.2025 року стосовно ОСОБА_1 винесений терміновий заборонний припис серії АА332891, внаслідок події, яка кваліфікована в протоколі серії ВАД № 732360 від 23.05.2025 року за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, як вчинення домашнього насильства психологічного характеру щодо свого батька ОСОБА_2 .

Водночас у цій постанові судом зроблено висновок стосовно події, яка сталася за участю ОСОБА_1 і його батька щодо вчинення домашнього насильства. Відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, не давало підстав для винесення стосовно останнього термінового заборонного припису, що фактично свідчить про нікчемність згаданого документу, а отже, виключає в діях ОСОБА_1 об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення провадження у справі не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Враховуючи вищевикладене, а також зважаючи на те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 173-2 та ч. 2 ст. 173-8 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 247, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя І. М. Галіян