Справа № 737/486/25
Провадження № 3/737/340/25
П О С Т А Н О В А

17 червня 2025 року с-ще Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Коренькова А.А.

за участю секретаря судового засідання Чередниченка С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Куликівка Чернігівської області матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Починаючи з березня 2025 року по теперішній час ОСОБА_1 за місцем свого мешкання по АДРЕСА_2 , всупереч вимогам ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» ухилилась від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов навчання та виховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме не піклуючись про її духовний і моральний розвиток, не займається її вихованням, не забезпечує належного контролю та не вживає жодних заходів щодо отримання донькою обов`язкової загальної середньої освіти, внаслідок чого ОСОБА_2 безпідставно, не надаючи жодних підтверджуючих документів не відвідує взагалі місце свого навчання-Куликівський ліцей Куликівської селищної ради, а тому може бути неатестованою у кінці навчального року з окремих предметів, при цьому ОСОБА_1 уникає будь-якого спілкування з вчителями та адміністрацією навчального закладу, тим самим порушуючи право доньки на повну освіту та розвиток.

Окрім того, починаючи з березня 2025 року по теперішній час ОСОБА_1 за місцем свого мешкання по АДРЕСА_2 , всупереч вимогам ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» ухилилась від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме не піклуючись про їх здоров`я, духовний і моральний розвиток, утримує дітей в жахливих умовах де санітарно-гігієнічний стан в кімнаті незадовільний, скрізь брудно, купи сміття, немитий посуд із залишками непридатної для вживання їжі, різноманітний брудний одяг купами лежить на ліжках та підлозі, в кімнаті стоїть різкий нестерпний запах, на підлозі розкиданий «кошачий туалет» який давно не замінювався і від якого різкий запах, на ліжках дітей постільна білизна брудна, місце для навчання не облаштовано, на неодноразові зауваження адміністрації гуртожитку щодо наведення порядку не реагує.

Своїми діями та бездіяльністю ОСОБА_1 вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась про час та місце розгляду справи повідомлена, причини неявки до суду не сповістила, клопотання про відкладення розгляду справи суду не надала. На підставі ст. 268 КУпАП справу розглянуто за відсутності особи, яка притягається до відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей .

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 09.07.1998 р. у справі про тлумачення терміну «законодавство» визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно диспозицій норм ст.184 КУпАП.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.

Протокол на ОСОБА_1 складений за ухилення від батьківських обов`язків щодо своїх неповнолітніх дітей, яке полягало в тому, що ОСОБА_1 не створила належних умов для навчання та проживання, чим порушила свої обов`язки, передбачені ст. 150 СК України.

Крім повного визнання своєї вини, невиконання ОСОБА_1 своїх обов`язків щодо виховання дітей, підтверджуються протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАД №457711 від 19.05.2025, серії ВАД №1457716, серії ВАД №457715 від 21.05.2025, з яким ОСОБА_1 погодилась та не заперечувала свою вину у вчиненні правопорушення, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 19.05.2025 та 21.05.2025, листом директора Куликівського ліцею ОСОБА_4 від 14.05.2025, актом обстеження умов проживання від 19.05.2025, письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 20.05.2025.

Обставини, що виключають адміністративну відповідальність ОСОБА_1 передбачені ст. 17 КУпАП України, відсутні. Строк притягнення до адміністративної відповідальності не закінчився.

На підставі викладеного, суд вважає доведеним, що в діях ОСОБА_1 , наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому її слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення в межах санкції цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Вирішуючи питання про вид та розмір стягнення, суд з урахуванням положень ст.ст. 23, 33, 34 КУпАП приймає до уваги особу порушника, повне визнання нею своєї вини, її ставлення до вчиненого правопорушення, та вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 184 КУпАП.

На переконання суду таке стягнення є достатнім та необхідним для виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284, ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів ГУК у Черніг. обл/тг с-щ Кулик/21081100, код отримувача 37972475; банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) - №UA0025671; найменування коду класифікації доходів бюджету Адміністративні штрафи та інші санкції, 21081100.

У разі несплати ОСОБА_1 штрафу в сумі 850 грн. не пізніше, як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови за вчинення адміністративного правопорушення стягнути з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу - в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок),

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м.Київ/ 22030106, рахунок отримувача UA 0026001, код отримувача 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Андрій КОРЕНЬКОВ