Справа № 367/3766/25
Провадження №3/367/1348/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 червня 2025 року місто Ірпінь

Суддя Ірпінського міського суду Київської області Білогруд О.О.,

за участі особи, стосовно якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , якому роз`яснено положення статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП, вивчивши матеріали, які надійшли з Батальйону патрульної поліції в с.Чайки УПП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за статтею 124 КУпАП, -

установив:

до Ірпінського міського суду Київської області надійшла справа з протоколом (серія ЕПР1 №281268) про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Дослідивши матеріли справи про адміністративне правопорушення та пояснення ОСОБА_1 суддею встановлено таке.

Згідно протоколу 25.03.2025 о 10:04 ОСОБА_1 , в селищі Ворзель, на АД МО7 33 км, керуючи транспортним засобом марки KIA Sorento, номерний знак НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості та не дотримався безпечної дистанції, не був уважний внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом Citroen Berlingo, номерний знак НОМЕР_2 , який зупинився після зіткнення з транспортним засобом Jeep compass, номерний знак НОМЕР_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та матеріальні збитки, чим порушив вимоги: пункту 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001№ 1306 (зі змінами), а саме: «12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним» та пункту 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001№ 1306 (зі змінами), а саме: «13.1. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу». Відповідальність за вказане правопорушення передбачено статтею 124 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав та зазначив, що дорожньо-транспортна пригода трапилася внаслідок неправомірних дій водія транспортного засобу Citroen Berlingo ОСОБА_2 . Останній порушив правила дорожнього руху та здійснив зіткнення з транспортним засобом Jeep compass, під керуванням ОСОБА_3 , який був попереду нього та зупинився на перехресті для пороту ліворуч з увімкненим покажчиком. Він, ОСОБА_1 , дотримувався дистанції, однак оскільки ОСОБА_2 екстрено загальмував і зікнувся з автомобілем, то і у нього, ОСОБА_1 не було можливості ухилися від зіткнення. Стверджував, що рухався зі швидкістю приблизно 50 км/год, а дистанція між ним та ОСОБА_2 була не менше 12 метрів. Коли він побачив, що попереду автомобіль екстрено загальмував він теж почав гальмувати, намагався взяти вправо, однак не зміг. Зауважив, що ОСОБА_2 на місці пригоди говорив присутнім, що відволікся, тому і допустив зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_3 . Також надав фото пошкоджень його транспортного засобу та транспортного ОСОБА_2 , медичну документацію про те, які тілесні ушкодження він отримав внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Просив врахувати, що він працює на підприємстві, пов`язаній з оборонною промисловістю, а тому вимушений постійно їздити з приводу робочих питань на автомобілі, тому в разі позбавлення його права керування транспортним це фактично перешкодить виконання ним його посадових обов`язків.

У суді ОСОБА_2 зазначив, що, дійсно, 25.03.2025 керував транспортним засобом марки Citroen Berlingo та став учасником дорожньо-транспортної пригоди. Він був неуважний, не дотримався правил дорожнього руху, не дотримався дистанції, тому допустив зіткнення з транспортним засобом Jeep compass, під керуванням ОСОБА_3 . Він свою вину у вказаному визнав і за постановою суду його притягнуто до адміністративної відповідальності. Зауважив, що ОСОБА_1 також порушив правила дорожнього руху, якби він дотримувався безпечної швидкості та дистанції, то не здійснив би з ним зіткнення.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, подала суду письмові пояснення, які є аналогічними тим, які містяться у матеріалах справи.

Судом також враховується.

За змістом частини другої статті 7 КУпАП провадження в справі про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Водночас Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29.06.2007) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до положень статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учаснику дорожнього руху, зокрема водії, повинні, серед іншого, знати і неухильно дотримувати вимог вказаного Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Також судом зауважується, що дотримання безпечної швидкості та достатньої дистанції водіями транспортних засобів є запорукою дотримання правопорядку на дорозі, кожен водій повинен неухильно дотримуватися правил дорожнього руху і розраховує на те, що такого дотримуються інші водії. Суд критичної відноситься до тверджень ОСОБА_1 про те, що він рухався зі швидкістю приблизно 50 км за годину та тримав дистанцію приблизно 12 метрі, оскільки якби це відповідало дійсності, то зіткненню вдалося б уникнути. Зазначене також і підтверджується фотознімками ушкоджень автомобілів та схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, тобто при швидкості 50 км за годину та дистанції 12 метрів є малоймовірним, що такі ушкодження могли б дійсно настати. Вказані твердження ОСОБА_1 суд сприймає як такі, що надані з метою ухилення від відповідальності.

Факт порушення ОСОБА_1 , як учасником дорожнього руху, правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та іншого майна підтверджується в своїй сукупності дослідженими доказами, а саме: відомостями, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення (серія ЕПР1 № 281268, складеного 25.03.2025 о 12:58), схемою місця ДТП серії ЄО 6716, складеною 25.03.2025, письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , фотознімками ушкоджень транспортних засобів, вчинених одразу після ДТП, а також поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у суді.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи встановлені обставини у їх сукупності, суддя приходить до висновку, що дії правопорушника слід кваліфікувати за статтею 124 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна,що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до статті 33 КУпАП враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність, та обставин, що обтяжують відповідальність, - суддею не встановлено.

Враховуючи викладене, а також характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, особу порушника, ступінь вини та його ставлення до вчиненого, суддя вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення та завдань Кодексу України про адміністративного правопорушення достатнім буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією статті, а саме п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

ОСОБА_1 у суді надано копії документів, що підтверджують його право на пільги по сплаті судового збору, передбачених пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», а тому стягнення судового збору не здійснюється.

Керуючись статтями 23, 27, 33-35, 40-1, статтями 124, 221, 283 та 284 КУпАП, суддя -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та притягнути до адміністративної відповідальності.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень 00 копійок, які необхідно сплатити в дохід держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі апеляційного оскарження - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна, в порядку, встановленому законом (статті 307 та 308 КУпАП).

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання - три місяці з дня її винесення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку статті 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня прийняття відповідної постанови.

Суддя О.О. Білогруд