ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 33/819/199/24
Головуючий у 1-й інстанції: Валігурська Л.В.
Доповідач: Калініна О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року Херсонський апеляційний суд у складі:

судді: Калініної О.В.

при секретарі: Литвиненко Т.О.

за участю адвоката: Андрусенко Д.

особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1

потерпілого : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Андрусенка Даріюша в інтересах ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 28 жовтня 2024 року якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 28 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 ,60 грн.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги .

В апеляційній скарзі адвокат Андрусенко Даріюш просить скасувати постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 28 жовтня 2024 року по справі 766/15630/24 та закрити провадження по справі.

Вказує, що постанова суду постанову незаконною, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права .

При розгляді справи суд першої інстанції не виконав вимоги статей 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП.

За фактичними обставинами 13.09.2024 року ОСОБА_1 рухався на автомобілі «Daewoo Lanos» по пл. Свободи в м. Херсоні в бік вул. 295 Стр. дивізії. Після виконання повороту наліво на вул. 295 Стр. дивізії побачив, що автомобіль «Renault Dokker» під керуванням ОСОБА_2 який рухався по вул. 295 Стр. дивізії у зустрічному напрямку зі значною швидкістю. Відбулося « лобове зіткнення, яке мало місце на зустрічній для «Renault Dokker» смузі руху. Після зіткнення автомобіль «Daewoo Lanos» розвернуло вправо і водій автомобіля «Renault Dokker» допустив ще одне зіткнення у ліве переднє крило автомобіля ОСОБА_1 .

Стверджує, що саме на водія автомобіля «Renault Dokker» покладається відповідальність за зіткнення, яке відбулось за участі обох автомобілів, оскільки ОСОБА_1 завершив маневр повороту вліво і вже знаходився на вул. 295 Стр. дивізії .

Вказує, що суд дійшов помилкового висновку про те, що характер ушкоджень обох автомобілів не свідчить про так зване « лобове » зіткнення. Проте наявні фронтальні і бокові пошкодження автомобіля , які свідчать що перше зіткнення відбулося фронтально, а друге в ліве крило після того як автомобіль відкинуло в бік. Помилковим вважає висновок суду про те, що зіткнення відбулося безпосередньо в момент виконанням маневру повороту автомобілем «Daewoo Lanos».

Водій автомобіля «Renault Dokker» ОСОБА_2 надавав суду пояснення про те, що він занадто пізно побачив автомобіль «Daewoo Lanos», а тому вивернув руль ліворуч, проте зіткнення уникнути не виявилось можливим.

На думку ОСОБА_1 водій «Renault Dokker» ОСОБА_2 значно перевищив допустиму швидкість, був неуважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, а тому допустив виїзд на зустрічну смугу руху і допустив зіткнення з автомобілем «Daewoo Lanos».

Захисник звертає увагу на фото розміщення автомобілів на дорозі, положення слідів, рідин на дорозі та інше саме на полосі руху автомобіля «Daewoo Lanos», і це підтверджує, що зіткнення відбулось саме на полосі його руху, а не на перехресті в момент виконання повороту ліворуч.

Звертає увагу на допущену у схемі ДТП помилку при визначені відстані від осипу (місце зіткнення, точка №3) у 3,5 метри від протилежного краю дороги. Хоча на фото видно, що осип знаходиться ближче до бордюру, ніж розташування правого переднього колеса автомобіля «Renault Dokker», таким чином заміри 3.5 метри і 4.2 метри вважає невірними , а схему ДТП є некоректною і не відповідає фактичному розташуванню автомобілів та слідів на місці ДТП.

Вказує, що недоліки при складанні протоколу є суттєвими та позбавляють суд можливості достовірно встановити обставини правопорушення, тому суд мав би повернути протокол про адміністративне правопорушення до підрозділу поліції для виправлення зазначених недоліків, оскільки розгляд справи за неналежними матеріалами є неможливим.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та неспростовним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, а зазначені в ньому обставини не підтверджуються іншими доказами.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції залишив поза увагою ряд важливих обставин, які детально викладені в апеляційній скарзі, що призвело до помилкового висновку і необ`єктивного судового рішення.

Апелянт стверджує, що вина ОСОБА_1 не доведена поза розумним сумнівом, а тому, постанову суду має бути скасовано із закриттям провадження у справі за відсутності події і складу правопорушення відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП.

Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного розгляду.

Під час апеляційного розгляду адвокат Андрусенко Даріюш та ОСОБА_1 підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.

ОСОБА_2 заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Мотиви Суду.

За правилами ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги апеляційний судом було безпосередньо досліджені письмові докази у справі та допитано водіїв- учасників ДТП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Перевіривши ретельно доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

За змістом ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність особи настає у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження, з-поміж іншого, транспортних засобів.

Встановлення винуватості чи невинуватості особи здійснюється на підставі оцінки доказів, якими, згідно ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами та ін.

Ст. 280 та ст. 252 КУпАП покладає на суд обов`язок оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю та з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, грунтується на досліджених судом доказах, яким дана належна оцінка.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 13.09.2024 року об 11:15 годині в м. Херсоні на перехресті пл. Свободи та вул. 295 Стрілецької дивізії, керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, порушив вимоги п. 16.11 ПДР та не надав дорогу транспортному засобу «Renault Dokker», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення. У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Суд кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Із постанови від 28.10.2024 року вбачається, що висновок про доведеність винуваності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП суд побудував на оцінці сукупності доказів, зокрема відомостей, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії серії ААД №701575 від 13.09.2024 , схемі місця ДТП від 13.09.2024 , поясненнях учасників дорожньої транспортної пригоди.

ОСОБА_2 , як видно із постанови, у суді першої інстанції показав, що 13.09.2024 в денний час рухався зі сторони вул. Старомлинної (Гагаріна) в бік вул. Пестеля по вул. 295 Стрілецької дивізії. Швидкість була незначною, оскільки обізнаний щодо небезпечності перехрестя пл. Свободи та вул. 295 Стрілецької дивізії. Вже на під`їзді безпосередньо до перехрестя побачив автомобіль «Daewoo Lanos», який виїхав ліворуч на вул. 295 Стрілецької дивізії. Дійсно намагався уникнути удару, а тому вивернув руль ліворуч, проте зіткнення уникнути не виявилось можливим.

ОСОБА_1 як видно із постанови під час розгляду справи не визнав свою вину у порушенні п. 16.11 ПДР та пояснив, що рухався 13.09.2024 року на автомобілі по пл. Свободи в бік вул. 295 Стрілецької дивізії, на яку мав повертати ліворуч. Зупинився перед виконанням маневру ,уважно подивився на перехрестя, проте огляду заважала огорожа . Вже після того як виконав маневр і перебував на вул. 295 Стр. дивізії у своїй смузі руху побачив автомобіль «Renault Dokker» який рухався по вул. 295 Стр. дивізії, в бік вул. Пестеля зі значною швидкістю , після чого відбулося « лобове » зіткнення , яке мало місце на зустрічній для «Renault Dokker» смузі для руху.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 13.09.2024 року зафіксовано, що 13.09.2024 року об 11:15 годині в м. Херсоні на перехресті пл. Свободи та вул. 295 Стрілецької дивізії, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не дав дорогу автомобілю , який рухався по головній дорозі у результаті чого сталося зіткнення з автомобілем «Renault Dokker», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальної шкоди, чим порушив п. 16.11 ПДР за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Проаналізував суд і схему ДТП та взяв до уваги, що схема ДТП містить інформацію щодо обставин дорожньо транспортної пригоди, зокрема розташування транспортних засобів після зіткнення та безпосереднє місце зіткнення, а також пошкоджень автомобілів.

Суд дійшов висновку , що наведені докази узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, та вказують на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Суд навів у своєму рішенні мотиви, з яких відхилив доводи ОСОБА_1 на свій захист .

Пояснення ОСОБА_1 в суді суперечать встановленим судом обставинам справи та іншим доказам, зокрема протоколу, схемі ДТП та поясненням іншого учасника ДТП, що підставно було враховано судом.

Суд також зауважив, що згідно вимог п. 16.11 ПДР саме на водія , який виконує маневр повороту з другорядної дороги покладається вимога щодо першочергових дій , пов`язаних з наданням переваги автомобілю, який рухається по головній дорозі, тоді як характер руху та швидкість автомобіля, який рухається по головній дорозі, має другорядне значення і жодним чином не звільняє водія від виконання вимог вищезазначеного пункту ПДР.

Не погоджуючись із такими висновками суду, захисник в апеляційній скарзі наводить доводи про те, що ОСОБА_1 вже закінчив маневр повороту, зіткнення з іншим автомобілем сталося на його смузі руху, яка є зустрічною для автомобіля «Renault Dokker», тому його дії не свідчать про порушення п. 16.11 ПДР. Також зазначив, що поза увагою суду залишилося допущені при складанні схеми ДТП помилки при визначенні місця зіткнення, що мало стати підставою для повернення протоколу про адміністративне правопорушення для дооформлення.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що матеріали провадження підлягали поверненню для дооформлення, не є переконливими, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

У схемі ДТП відображено траєкторію руху обох транспортних засобів, вказано місці зіткнення автомобілів, яким є проїзна частина дороги, розташування автомобілів після зіткнення, зафіксовані механічні пошкодження автомобілів, їх локалізація та характер, наявність дорожніх знаків. Зокрема зазначено, що у транспортного засобу «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 наявні пошкодження передньої водійської двері, переднього лівого крила, переднього бамперу, решітки радіатора, передньої лівої фари, капоту. У транспортного засобу «Renault Dokker», реєстраційний номер НОМЕР_2 , пошкодження переднього капоту, переднього лівого крила, переднього бамперу, передньої лівої фари, решітки радіатора.

Схема ДТП як видно без зауважень підписана обома учасниками дорожньої транспортної пригоди .

Схема місця ДТП містить достатньо даних для встановлення обставин ДТП, і може бути прийнята до уваги у сукупності з іншими доказами, а доводи апелянта в цій частині є непереконливими.

Оцінка обставин, зафіксованих у схемі ДТП здійснена судом у сукупності з іншими доказами у справі.

В цілому, обставини зафіксовані на схемі ДТП свідчать про те, що зіткнення автомобілів відбулося в безпосередній близькості до перехрестя вул. 295 Стр. дивізії та пл. Свободи.

Аналізу підлягають пояснення обох учасників ДТП для повного і всебічного з`ясування обставин ДТП.

ОСОБА_2 водій автомобіля «Renault Dokker» д.н.з. НОМЕР_2 пояснив, що рухався по вул. 295 Стрілецької дивізії зі швидкістю 40-45 км. год. рухався фактично посередині дороги , для того щоб бачити хто виїзжає з повороту із пл. Свободи. За 2,5 метри до зіткнення бачить як повертає автомобіль «Daewoo Lanos», старався уникнути зіткнення, не гальмував, намагався уйти вправо , сталося зіткнення. Вказує, що зіткнення сталося на зустрічній для нього полосі руху. Зіткнення було одне. Погодився з місцем зіткнення позначеним на схемі ДТП. Заперечив факт гальмування.

ОСОБА_1 водій автомобіля «Daewoo Lanos»д.н.з. НОМЕР_1 пояснив, що рухався із площі Свободи на вул. 295-ї Стрілецької дивізії, держався ближче до правої сторони дороги, так як зліва погана видимість. Включив поворот наліво, зупинився на знаку стоп, здійснюючи поворот автомобіль іншого учасника ДТП не бачив. На момент зіткнення завершив поворот, радіуса повороту йому хватало щоб стати у свій ряд, повернув та побачив на відстані 3- метрів автомобіль «RenaultDokker», який рухався по зустрічній смузі руху, даний автомобіль почав гальмування і різко повернув на зустрічну смугу руху, де сталося лобове зіткнення в ліву передню частину автомобіля. Після від удару його автомобіль «Daewoo Lanos» розвернуло та віднесло на 7 метрів, потім був другий удар в передню ліву стійку колеса, від другого удару автомобіль «Daewoo Lanos» відкинуло ще раз. Відстань на яку автомобіль відкинуло від удару визначив візуально. На момент зіткнення була швидкість руху 3-5 км. год. На його думку автомобіль «Renault Dokker» рухався зі швидкістю 70-80 км. год. Поліцейські робили заміри у його присутності. Заперечує відомості щодо місця зіткнення, відображені у схемі ДТП, надавши своє позначення місця контакту автомобілів на копії схеми ДТП. Вказує також, що невірно у схемі ДТП відображено відстань розташування автомобіля № 2 відносно краю проїзної частини.

Пояснення учасників справи під час апеляційного розгляду в цілому узгоджуються із тими поясненнями, які були надані ними в суді першої інстанції .

Разом із тим, пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 різнилися між собою щодо дорожньої обстановки, яка передувала зіткненню , а ОСОБА_1 наводив доводи про те, що саме водій ОСОБА_2 створив для нього аварійну ситуації та висловлював про незгоду із схемою ДТП. З метою перевірки доводів апеляційної скарги та для повного і всебічного з`ясування обставин дорожньо транспортної пригоди та відповідності дій водіїв технічним вимогам ПДР за клопотання захисника судом була призначена судова автотехнічна експертиза .

У висновку експерта від 24.04.2025 року № СЕ-19/122-25/634- ІТ зазначено, що враховуючи інформацію зі схеми ДТП від 13.09.2024 року та зображення з місця ДТП вирішити питання « де відносно меж проїзжої частини знаходиться фактичне місце зіткнення автомобілів «RenaultDokker» та «Daewoo Lanos» в частині точних геометричних прив`язок не є можливим. Виходячи з інформації згідно схеми ДТП та зображень місця пригоди що містяться у справі можливо дійти висновку, що зіткнення транспортних засобів скоєно в районі перехрестя чи в безпосередній близькості до нього.

Пояснення водія автомобіля «Daewoo Lanos» щодо відкидання ТЗ від місця зіткнення на 7 м. після першого удару та подальшого відкидання після другого удару є технічно не спроможними через встановлену невідповідність щодо даних розмірів по геометричним прив`язка згідно схеми місця ДТП. Визначити чи є технічно спроможними пояснення водія автомобіля «Daewoo Lanos» щодо швидкості руху автомобілів учасників пригоди не є можливим у зв`язку з відсутністю правової оцінки належності зафіксованого сліду гальмування в схемі ДТП до факту даної події.

Визначити технічну можливість пояснень водія автомобіля «RenaultDokker» щодо обставин та механізму ДТП доданих до протоколу та наданих під час апеляційного розгляду , а саме в частині його швидкості руху та стосовно місця зіткнення не є можливим у зв`язку з відсутністю приналежності сліду до транспортного засобу , а також неможливості технічним шляхом визначити фактичне місце зіткнення транспортних засобів при наявній слідовій інформації в схемі місця ДТП. Покази водія ОСОБА_2 стосовно маневрування вправо перед зіткненням являються технічно не спроможними.

У цій дорожньо транспортній ситуації водій автомобіля «Daewoo Lanos» ОСОБА_1 повинен був діяти згідно з технічними вимогами дорожнього знаку 2.2 та п. 16.11 ПДР. Технічна можливість запобігти зіткненню автомобіля «Daewoo Lanos» з автомобілем автомобіля «RenaultDokker» для водія ОСОБА_1 у досліджуваній дорожній обстановці визначалася виконанням вимог дорожнього знаку 2.2 та п 16.11 ПДР і з позиції технічного налізу будь яких перешкод для виконання вказаних пунктів ПДР згідно наданих на дослідження матеріалів не вбачається.

У цій дорожньо транспортній ситуації водій ОСОБА_2 повинен був діяти згідно з технічними вимогами п 12.3 ПДР. Відповісти на питання чи мав технічну можливість запобігти ДТП у досліджуваній дорожній обстановці в рамках дослідження не є можливим у зв`язку із відсутністю у вихідних даних необхідних параметрів таких як час руху ( чи відстань) транспортного засобу в небезпечній фазі, фактичних швидкостей руху автомобілів учасників пригоди.

Відповісти на питання чи вбачаються у діях водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 невідповідність технічним вимогам ПДР, які перебувають у причинному зв`язку з подією ДТП в рамках даного дослідження не є можливим, оскільки експертним шляхом при наявних вихідних даних не встановлено наявність чи відсутність технічної можливості запобігти зіткнення у водія автомобіля «Renault Dokker».

Отже вбачається, що висновки судової автотехнічної експертизи не спростовують висновків суду першої інстанції щодо порушення водієм автомобіля «Daewoo Lanos» ОСОБА_1 п.16.11 ПДР , який побудований на оцінці та аналізі сукупності досліджених під час судового розгляду доказів

Не відображення на схемі ДТП слідової інформації у виді ділянки осипу грунту, скла, розливу рідини, задирів , які вбачаються із фотознімків з місця ДТП , та які були надані до суду першої інстанції під час розгляду справи та під час апеляційного розгляду не вказує на те, що схема ДТП є недостовірним чи неналежним доказом, оскільки обсяг та сутність відображених в ній обставин та відомостей дають можливість у сукупності з іншими доказами встановити обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що зі встановлених судом на підставі оцінки протоколу про адміністративне правопорушення, схеми місця ДТП, аналізу отриманих внаслідок ДТП механічних ушкоджень обох транспортних засобів , пояснень обох учасників ДТП обставин події вбачається виїзджаючи на із другорядної дороги на головну ОСОБА_1 в порушення вимог п. 16.11 ПДР не надав дорогу транспортному засобу «Renault Dokker», під керуванням ОСОБА_2 який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення.

Суд дійшов вірного висновку, що дії ОСОБА_1 , які полягали у невиконанні зазначених вимог п. 16.11.ПДР, перебувають у причинному зв`язку із настанням ТДП. Твердження апеляційної скарги про те , що ОСОБА_1 вже закінчив маневр повороту, а тому саме дії ОСОБА_2 , який виїхав на зустрічну смугу руху призвели до зіткнення, суперечать встановленим судом обставинам справи та наданим доказам.

Пунктом 16.11 ПРД визначено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

У пункті 16.11 ПДР України "дати дорогу" означає, що водій транспортного засобу, який рухається по другорядній дорозі на перехресті, не повинен розпочинати або відновлювати рух, якщо це може змусити транспортні засоби, які рухаються по головній дорозі, змінити напрямок або швидкість руху.

Суд у справах про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП має проаналізувати пояснення обох водіїв- учасників ДТП для повного і всебічного встановлення обставин дорожньо транспортної пригоди. Разом із тим, предметом оцінки суду є дії водія ОСОБА_1 у зазначеній дорожній обстановці в межах викладених у протоколі обставин.

Надавати правову оцінку діям водія ОСОБА_2 з точки зору дотримання ним вимог п. 12.3 ПДР та наявності у нього можливості запобігти ДТП, як суд першої інстанції так і апеляційний суд процесуальних підстав не має за відсутності у його провадженні справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 .

Апеляційний суд вважає, що висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є вмотиваним, та підтверджується наявними у справі доказами, яким суд дав оцінку керуючись внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Стягнення накладено з урахуванням ст.33 КУпАП та в межах строків, визначених ст. 38 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. За наведеного, апеляційний суд вважає, що з підстав та доводів зазначених в апеляційній скарзі постанова суду скасуванню не підлягає, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

У вказаній справі була призначена судова автотехнічна експертиза , яка була проведена у відповідності до ч.2 ст.15 Закону України «Про судову експертизу» за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються експертній установі з Державного бюджету України.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на відшкодування витрат на проведення вказаної експертизи апеляційний суд враховує приписи ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 7 , 273,275 КУпАП, вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення , передбачені ст. 283 КУпАП апеляційний суд зазначає, що нормами КУпАП не передбачено, що з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підлягають стягненню понесені витрати на проведення експертизи.

Аналізуючи питання можливості у даному випадку застосування аналогії закону, а саме ст. 124 КПК України , апеляційний суд виходить із того , що нормами КУпАП прямо не передбачено можливість застосування аналогії закону, зокрема норм кримінального процесуального закону.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2024 року у справі №444/2586/23 Суд визнав безпідставними доводи заявника щодо можливості застосування аналогії закону щодо розгляду заяви про перегляд постанови у справі про адміністративне правопорушення за нововиявленими обставинами, оскільки положення Кримінального процесуального кодексу України регулюють порядок розгляду кримінальних проваджень, отже його норми не розповсюджуються на розгляд справ про адміністративні правопорушення.

Хоча вказана справа стосується іншого процесуального питання, аніж стягнення процесуальних витрат , проте вона чітко відображає позицію Верховного Суду щодо неможливості застосування аналогії кримінального процесуального закону до справ про адміністративні правопорушення.

Аналогічна позиція викладена і в інших судових рішеннях суду Верховного Суду від 17 жовтня 2023 року у справі № 308/8292/20, від 21 вересня 2023 року у справі № 569/1243/20.

За наведеного апеляційний суд вважає, що витрати на проведення судової автотехнічної експертизи , як то передбачено ч. 2 ст.15 Закону України «Про судову експертизу» у справі про адміністративне правопорушення покладаються на рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються експертній установі з Державного бюджету України.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Андрусенка Даріюша в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 28 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя

Херсонського апеляційного суду О.В. Калініна