Справа № 697/744/25
Провадження № 3/697/418/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року м. Канів

Суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Скирда Б.К., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліції № 1 (м. Канів) Черкаського районного управління поліції ГУНП України в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , остання відома адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

До Канівського міськрайонного суду Черкаської області 27.03.2025 з Відділу поліції № 1 (м. Канів) Черкаського районного управління поліції ГУНП України в Черкаській області надійшло два адміністративних матеріали відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В порядку автоматизованого розподілу справ вказані матеріали надійшли в провадження судді Скирди Б.К. (справа № 697/744/25, провадження № 3/697/418/2025; справа № 697/745/25, провадження № 3/697/419/2025).

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне об`єднати зазначені адміністративні матеріали в одне провадження та за результатами їх розгляду прийняти одне рішення, оскільки правопорушення вчинені однією особою та справи одночасно розглядаються одним і тим же суддею Канівського міськрайонного суду Черкаської області.

Судом встановлено, що 15.03.2025 о 11:46 год. в м. Каневі, вул. Золотоніська, 1, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не маючи посвідчення водія відповідної категорії повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1.а. Правил дорожнього руху керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 272082 від 15.03.2025.

Також, 15.03.2025 о 11 год. 46 хв. в м. Канів, вул. Золотоніська, 1, водій гр. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 21011, н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, маючи різкий характерний запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження медичного огляду лікаря та проходження освідування на алкотестері Драгер відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів), за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 272093 від 15.03.2025.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу його проживання, яка зазначена в протоколах про адміністративні правопорушення та зазначена ним на місці зупинки транспортного засобу ( АДРЕСА_2 ) та останню відому адресу реєстрації ( АДРЕСА_1 , яка надана на запит суду Департаментом з питань громадянства, паспортизації та реєстрації), однак поштові відправлення повернулися без вручення з відмітками: "адресат відмовився" та "адресат відсутній за вказаною адресою". Інших засобів комунікації матеріали справи не містять.

Відповідно до п. 18 Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", адресат реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу інформується про надходження адресованого йому поштового відправлення, поштового переказу шляхом надсилання текстового повідомлення з використанням технічних засобів оператора поштового зв`язку, повідомленням, що підтримується засобами Інтернету, або повідомленням у паперовій формі за встановленою оператором поштового зв`язку формою.

Крім того, п. 82 зазначеної Постанови передбачено, що рекомендовані листи з позначкою Судова повістка, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з адресатом (одержувачем). У разі відсутності адресата (одержувача), будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Судова повістка.

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого (реєстрованого) листа з позначкою Судова повістка, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до суду.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнов проти України", згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Водночас ЄСПЛ зазначає у п. 35 вказаного вище рішення, що праву особи на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи положення ст. 268 КУпАП та прецедентну практику ЄСПЛ, оскільки ОСОБА_1 був обізнаним, що відносно нього складені протоколи про адміністративні правопорушення, які направлені до суду, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не направляв та не цікавився про стан відомого йому провадження, а також враховуючи, що судом докладено всіх розумних зусиль та вичерпано передбачені законом засоби для виклику ОСОБА_1 в судове засідання, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без його участі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП (повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керувати транспортним засобом) та ч. 1 ст. 130 КУпАП (відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння), виходячи з наступного.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст. 254-256 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаних адміністративних правопорушень підтверджується зібраними у справі та перевіреними у судовому засіданні доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 272082 від 15.03.2025, з якого вбачається, що 15.03.2025 о 11:46 год. в м. Каневі, вул. Золотоніська, 1, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не маючи посвідчення водія відповідної категорії повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1.а. Правил дорожнього руху керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП (а.с.1);

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 272093 від 15.03.2025, з якого вбачається, що 15.03.2025 о 11 год. 46 хв. в м. Канів, вул. Золотоніська, 1, водій гр. ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 21011, н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, маючи різкий характерний запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження медичного огляду лікаря та проходження освідування на алкотестері Драгер відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів), за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.9);

- рапортом-повідомленням зі служби 102 від 15.03.2025 зі змісту якого вбачається, що 15.03.2025 о 11:51 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 15.03.2025 о 11:51 за адресою: Черкаський район, м. Канів, зупинили т.з. ВАЗ 2101, р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння та йому було запропоновано пройти освідування, на що останній відмовився та було складено відповідний протокол (а.с.2, 10);

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД 904531 від 13.08.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом) (а.с.3);

- відеозаписом до протоколу серії ЕПР1 №272093 від 15.03.2025 за участю гр. ОСОБА_1 , який переглянутий в судовому засіданні, з якого вбачається, що 15.03.2025 було зупинено автомобіль ВАЗ 21011, н.з. НОМЕР_2 та працівники поліції запитали водія куди він рухався та попросили пред`явити посвідчення водія та реєстраційні документи на автомобіль. Однак на вказані вимоги працівників поліції водій не відреагував та попрямував до карети швидкої медичної допомоги, яка стояла поруч, зазначаючи, що він хворий та погано себе почуває, після чого медичним працівником було виміряно водію сатурацію, артеріальний тиск, температуру тіла та зроблено кардіограму. Після того як він вийшов з карети швидкої медичної допомоги, працівники поліції повторно попросили пред`явити посвідчення водія та реєстраційні документи на автомобіль. Однак, водієм пред`явлено лише паспорт громадянина України та встановлено, що водієм є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого, працівником поліції зазначено, що оскільки він був водієм транспортного засобу, тому зобов`язаний на вимогу працівників поліції пред`явити посвідчення водія, на що ОСОБА_1 зазначено, що посвідчення водія в нього немає і не було. Після перевірки особи водія за допомогою електронних баз, працівниками поліції з`ясовано, що ОСОБА_1 , відповідно до постанови серії БАД 904531 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП (керування транспортним засобом без посвідчення водія) та на запитання працівника поліції, чи дійсно дані обставини мали місце, ОСОБА_1 підтвердив, що такі обставини дійсно були, тому працівником поліції складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП та зафіксовано процедуру складання такого протоколу. Працівник поліції ознайомив ОСОБА_1 зі змістом складеного протоколу, однак останній відмовився ставити у протоколі свій підпис. Також, виявивши у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, працівником поліції запропоновано йому пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі, на що ОСОБА_1 зазначено, що таке освідування він проходити не хоче і не має бажання, оскільки приладу Драгер він не довіряє. Після чого працівником поліції повторно роз`яснено, що таке освідування можливо пройти у медичному закладі, однак ОСОБА_1 відмовився їхати до медичного закладу для проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння, мотивуючи тим, що не залишить в автомобілі собаку та зазначав, що не заперечує факт вживання алкогольних напоїв вчора. З огляду на зазначені обставини, працівником поліції відносно ОСОБА_1 складено також протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. При ознайомленні зі змістом складеного протоколу, ОСОБА_1 ставити свій підпис в протоколі відмовився (а.с.11).

Зазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Згідно з п. 2.1. а Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Будь-яких зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні вищезазначених протоколів про адміністративні правопорушення та про невідповідність внесених до них даних ОСОБА_1 не заявляв. Факт керування транспортним засобом ВАЗ 21011, н.з. НОМЕР_2 , а також, що саме він був водієм цього транспортного засобу не заперечував, про факт притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП за постановою серії БАД № 904531 від 13.08.2024 йому було відомо, що зафіксовано на бодікамеру працівника поліції, відеозапис з якої надано до матеріалів справи.

Суддя, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності в результаті всебічного, повного та об`єктивного їх дослідження, приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за:

- ч. 5 ст. 126 КУпАП, як повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керувати транспортним засобом;

- ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення згідно з вимогами ст. 33 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Приймаючи до уваги обставини правопорушення, особу порушника, суд вважає, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років.

Згідно зі ст. 28 КУпАП, оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета. Порядок застосування оплатного вилучення і види предметів, які підлягають вилученню, встановлюються цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами), адміністративне стягнення, у виді оплатного вилучення транспортного засобу, не можна накладати на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Відповідно до протоколів серій ЕПР1 № 272082 та ЕПР1 № 272093 від 15.03.2025 транспортний засіб ВАЗ 21011, д.н.з. НОМЕР_2 належить ОСОБА_2 .

За таких обставин, суд вважає за неможливе застосування до ОСОБА_1 додаткового стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу, який йому не належить.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення її постанови про накладення штрафу.

Згідно з ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (605,60 грн.).

Враховуючи вищенаведене, суддя вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 36, 40-1, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130, 279, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу № 697/744/25, провадження № 3/697/418/2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та справу № 697/745/25, провадження № 3/697/419/2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єднати та розглядати в одному провадженні, присвоївши спільній справі № 697/744/25.

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн. (сорок тисяч вісімсот гривень, 00 копійок) з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу;

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень, 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , остання відома адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн. (сорок тисяч вісімсот гривень, 00 копійок) з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Розрахункові рахунки для сплати штрафу (по справах про адмінправопорушення): , одержувач: ГУК у Черкаській області/тг м.Канів/21081100, розрахунковий рахунок: UA0023717, МФО: 899998, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081100.

На підставі частини другої статті 308 КУпАП, у разі несплати громадянином штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , остання відома адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір на користь держави за ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп., який необхідно сплатити на наступні реквізити: стягувач: ДСА України; отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд Черкаської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя Б. К. Скирда