П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2025 Справа №607/9229/25 Провадження №3/607/3880/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунцьо С.В., за участю захисників особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Янчишина В.Й. та адвоката Самуляка М.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, неодруженої, із середньо-спеціальною освітою, працюючої директором ТОВ «Добробут», зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 122-2, ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як встановлено у судовому засіданні, громадянка ОСОБА_1 , 22 квітня 2025 року о 23 год. 14 хв., керуючи автомобілем марки «Nissan», державний номерний знак НОМЕР_2 , в с. Ігровиця вул. Героїв України (Гагаріна) Тернопільського району, не виконала вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою увімкнених проблискових маячків синього і червоного кольорів, чим порушила вимоги п.п. 2.4, 8.9 Правил дорожнього руху України.

Крім цього, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №980014 від 23 квітня 2025 року, 22 квітня 2025 року близько 23 год. 15 хв., у в с. Ігровиця вул. Героїв України (Гагаріна) Тернопільського району, громадянка ОСОБА_1 вчинила злісну непокору законній вимозі працівника поліції інспектору СРПП ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Копачівському М., а саме зупинитися після вчинення ДТП, при цьому будучи позбавленою права керування, ОСОБА_1 вибігла із автомобіля і тікала, та при затриманні падала об грунтову дорогу, виривалася і намагалася втекти, чим порушила вимоги ст. 185 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнала та суду пояснила, що рухаючись головною дорогою в с. Ігровиця Тернопільського району, увімкнула лівий покажчик повороту, з метою здійснення маневру повороту ліворуч до свого будинковолодіння, при цьому зауважила, що жодних проблискових маячків та звукової сирени не було. Так, виконавши маневр повороту ліворуч вона припаркувалася біля будинку, через декілька секунд прибіг поліцейський і силою почав «тягнути» її на головну дорогу, вказуючи, що вона вчинила ДТП. Крім того, вказала, що не чинила жодної злісної непокори працівникам поліції як і жодного опору. При цьому зауважила, що не відчула удару під час ДТП, і не бачила вимог поліцейських про зупинку, тому ніякої непокори чи втечі не було. Разом з тим, у разі визнання її винною просить суд не позбавляти її права керування транспортними засобами.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Самуляк М.Ю. вважає, що у діях його підзахисної відсутній склад адміністративних правопорушень, зважаючи на наступне. Так, щодо протоколу за ст. 122-2 КУпАП зауважує, що ОСОБА_1 рухалася головною дорогою, увімкнула лівий покажчик повороту, з метою здійснити маневр повороту ліворуч до її будинковолодіння, в момент увімкнення лівого покажчика повороту переконалася у безпечності маневру, жодних проблискових маячків та звукових сирен не було, виконавши маневр повороту ліворуч ОСОБА_1 припаркувалася біля будинку, а вже через декілька секунд прибув поліцейський і силою почав її «тягти» на головну дорогу, вказуючи, що вона вчила ДТП. Разом з тим, зауважив, що дорога по якій рухалася ОСОБА_1 , має заокруглення, що позбавило її можливості виявити будь, який попутний ТЗ в момент увімкнення лівого покажчика повороту. Також, дані твердження підтверджуються відеозаписами, доданими поліцейським, а саме 23 год. 14 хв. 49 сек увімкнено лівий покажчик повороту. Проте у даному записі відсутній запис звуку, а тому неможливо встановити чи подавалася вимога про зупинку гучномовцем. Оскільки не було встановлено обставин увімкнення проблискових маячків синього і червоного кольору та застосування спеціального звукового сигналу через гучномовець до зупинки автомобіля, яким вона керувала, що виключає адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП. Крім цього щодо інкримінованого ОСОБА_1 порушення передбаченого ст.185 КУпАП, зазначає, що ОСОБА_1 не відчула жодного ДТП, і не бачила вимог про зупинку, тому жодної непокори чи втечі в діях останньої немає. Разом з тим, у разі визнання ОСОБА_1 винною, просить суд застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Янчишин В.Й. просить суд закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та ст. 185 КУпАП у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративних правопорушень, на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ст.278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне ОСОБА_1 .

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Окрім цього, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№309137 від 23.04.2025, ОСОБА_1 інкриміновано порушення передбачені п. 2.4, п.8.9 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил; вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки, увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу, гучномовного пристрою, спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу. Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.

За порушення п.п. 2.4, 8.9 Правил дорожнього руху України передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, а саме, невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Пункт 1.1 Правил дорожнього руху України та Закон України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Незважаючи на невизнання своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП ОСОБА_2 , її вина повністю доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №309137 від 23.04.2025; рапорті чергового ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області; письмових поясненнях ОСОБА_1 від 22.04.2025; копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії ББА №339395 від 22.04.2025 за ч.1 ст.121-3, ч.1 ст.126 КУпАП.

Також вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена долученим до матеріалів справи аудіовізуальним диском, на якому містяться відеофайли на яких достовірно зафіксовано факт ухилення ОСОБА_1 , водія транспортного засобу «Nissan» державний номерний знак НОМЕР_2 , зупинити автомобіль на вимогу працівників поліції.

Так, з відеозапису вбачається, що події відбувалися у нічний час доби, та навіть не будучи на місці події, вимогу про зупинку транспортного засобу ОСОБА_1 , яку поліцейські здійснювали шляхом увімкненого проблискового маячка синього і червоного кольору, чітко видно. Більше того автомобіль працівників поліції рухався за автомобілем ОСОБА_1 на невеликій відстані, а тому остання мала можливість бачити дії працівників поліції, а саме вимогу останніх про зупинку її автомобіля.

Разом з тим, з відео також встановлено, що під час руху транспортного засобу «Nissan» під керуванням ОСОБА_1 , відбулось зіткнення із службовим автомобілем поліції, при цьому остання продовжила рух в сторону свого будинковолодіння, не зважаючи на те, що стала учасницею вказаної події.

Таким чином суд не бере до уваги покази ОСОБА_1 та заперечення її захисників, які зводять все до того, що жодних проблискових маячків та звукової сирени не було, адже з досліджених у судовому засіданні доказів, зокрема аудіовізуального диску вбачається протилежне. Такі твердження на думку суду є обраним способом захисту від скоєного адміністративного правопорушення з метою ухилення від притягнення до відповідальності.

За таких обставин вважаю, що своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122-2 КУпАП, тобто невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, і тому її слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення.

Крім цього, ОСОБА_1 ставиться в провину порушення ст.185 КУпАП, а саме, злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

З даної норми вбачається, що дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції. Вимоги працівника поліції та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані.

Відповідно до положень ст.185 КУпАП, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності повинна бути злісна непокора лише законному розпорядженню або вимозі працівника поліції.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 10-рп/2011 від 11.10.2011 надав тлумачення визначенню непокори: «Слово «непокора» означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги».

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Склад правопорушення є формальним, тобто воно вважається закінченим з моменту виникнення злісної непокори законним розпорядженням або вимогам визначених у диспозиції статті осіб. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, суду надано ряд доказів, перевіряючи які, суд дійшов до переконання, що вони не вказують прямо або опосередковано на винуватість останньої у вчиненні правопорушення передбаченого ст.185 КУпАП, з огляду на таке.

Для притягнення особи до відповідальності за непокору працівникам поліції потрібна наявність одночасно таких умов: поліцейський має бути при виконанні службових обов`язків. Про перебування його при виконанні робимо висновок із: форменого одягу, нагрудного знаку, пред`явленого службового посвідчення; непокора має бути злісною (тобто правопорушник має не виконувати вимоги, які наполегливо та неодноразово озвучені працівником поліції); вимога поліцейського має бути правомірною. Недотримання хоча б одного із наведених критеріїв унеможливлює притягнення особи до адміністративної відповідальності за невиконання вимог поліцейського.

В той же час дослідженими судом матеріалами, в тому числі відеозаписом встановлено, що із сторони працівників поліції, ОСОБА_1 не були озвучені чіткі вимоги пов`язані зі злісною непокорою, відтак суду не зрозуміло в чому саме мав свій прояв невиконання законного розпорядження або вимоги поліцейського особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Притягнення ж особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, тоді як, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення та рапорти працівників поліції не є достатніми доказами у справі та не можуть слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні даного адміністративного правопорушення. Для встановлення факту невиконання законної вимоги поліцейського необхідні інші докази, які підтверджують винуватість особи.

Суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною ст.185 КУпАП.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до пункту першого статті 247 КУпАП відсутність події і складу адміністративного правопорушення є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною ст.185 КУпАП, слід закрити, згідно з положеннями пункту першого статті 247 КУпАП - у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення за ч.1 ст.122-2 КУпАП, суд приймає до уваги характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, її вік та майновий стан, і приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу, в межах санкції інкримінованої статті КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 122-2, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 (сто п`ятдесят три) гривні.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі вісімнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 306,00 (триста шість гривень 00 копійок) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяС. В. Кунцьо