КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №33/824/2016/2025 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року суддя Київського апеляційного суду Приходько К.П., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника потерпілої особи Борисенка Олександра Васильовича, переглянув справу про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06 березня 2024 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина

України, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, та провадження закрито на підставі ст. 38 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, -

установив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №532578 від 22 серпня2023 року, ОСОБА_1 06 квітня 2023 року об 09 год. 43 хв., керуючи автомобілем КІА, д.н.з. НОМЕР_1 , по пр-ту Перемоги, 59, в м. Києві, під час об`їзду транспортного засобу Toyota, д.н.з. НОМЕР_2 , не дотримався безпечного інтервалу і здійснив зіткнення з вказаним транспортним засобом, чи призвело до їх механічних пошкоджень.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.3 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Окрім цього, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №528061 від 22 серпня 2023 року, ОСОБА_1 06 квітня 2023 року об 09 год. 43 хв., керуючи автомобілем КІА, д.н.з. НОМЕР_1 , по пр-ту Перемоги, 59, в м. Києві, під час об`їзду транспортного засобу Toyota, д.н.з. НОМЕР_2 , не дотримався безпечного інтервалу і здійснив зіткнення з вказаним транспортним засобом, та не дочекавшись прибуття працівників поліції, місце ДТП залишив.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.10.а, 2.10.д ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.122-4 КУпАП.

Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06 березня 2024 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4,124 КУпАП, а провадження закрито на підставі ст. 38 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення

Не погодившись з вказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06 березня 2024 року скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що у справі немає жодного належного та допустимого доказу на підтвердження вчинення ним правопорушень, здійснення ДТП та перебування ним за кермом автомобіля.

Фактично єдиним доказом на підтвердження вчинення ним правопорушення, як зазначено у оскаржуваній постанові, є покази потерпілого, який насправді не є потерпілим, а міг бути лише свідком, оскільки автомобіль належить іншій особі - ОСОБА_2 .

Відтак, невідома особа, нібито потерпілий, яка насправді не була на той момент власником автомобіля була допущена разом з адвокатом до справи та з її слів, зацікавленої невідомої апелянту особи, суд зробив висновок про його винуватість у ДТП, про яке він ніколи не чув.

Апелянт просить також поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06 березня 2024 року, посилаючись на те, що він не повідомлялася про час і місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Зокрема, з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, вбачається, що воно повернулося до суду «за закінченням терміну зберігання»

Копію оскаржуваної постанови суду, ОСОБА_1 отримав лише 20 лютого 2025 року, про що свідчить відповідна розписка.

Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, передбаченого ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає можливим поновити ОСОБА_1 пропущений строк, оскільки пропущений він був з поважних причин.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Представник потерпілої сторони проти доводів апеляційної скарги заперечив, просив скаргу відхилити.

Заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, постанову суду в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Так, за положеннями ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Нормами ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Детально вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що повністю доведена вина ОСОБА_1 в тому, що він 06 квітня 2023 року об 09 год.43 хв., керуючи автомобілем КІА, державний номерний знак НОМЕР_1 , по пр-ту Перемоги, 59, в м. Києві, під час об`їзду транспортного засобу «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 не дотримався безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з вказаним транспортним засобом, що призвело до механічних пошкоджень.

Крім цього, будучи причетним до ДТП, ОСОБА_1 місце події залишив.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 13.3, 2.10а, 2.10дПДР України.

Відповідно до п. 13.3 ПДР України, під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Крім цього, у відповідності до п. 2.10а ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Згідно п. 2.10д ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських

Як вбачається з матеріалів адміністративного провадження, ОСОБА_1 об`їжджаючи автомобіль «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 , не переконався, що це буде безпечно, у зв`язку з чим сталося зіткнення з вказаним транспортним засобом.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4,124 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 22 серпня 2023 року серії ААД №532578;

- протоколом про адміністративне правопорушення від 22 серпня 2023 року серії ААД №528061;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 06 квітня 2023 року та яка підтверджує протоколи про адміністративне правопорушення та в якій зазначено місце розташування транспортних засобів, місце зіткнення автомобілів, вона підписана потерпілим без зауважень та доповнень. В ній також зазначені пошкодження, які отримав автомобіль;

- письмовими поясненнями потерпілого, з яких вбачається, що 06 квітня 2023 року приблизно о 09:43 год. при заїзді ним на заправку «ОККО» по пр-ту Перемоги, 59 в м. Києві, в нього в`їхав автомобіль КІА, д.н.з. НОМЕР_1 . Після зіткнення він вийшов з авто, водій автомобіля КІА запропонував йому протизаконні послуги, з чим він не погодився. Після цього, водій КІА сів у своє авто і залишив місце ДТП.;

- рапортом працівника поліції;

- реєстраційною карткою власника ТЗ, з якої вбачається, що власником автомобіля КІА, д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_3 ;

- даними адмінпрактики, з якої можна дійти висновку, що ОСОБА_1 користується даним автомобілем, оскільки 28.10.2022 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП;

- додатковими поясненнями потерпілого ОСОБА_4 від 18 серпня 2023 року, з яких окрім іншого вбачається, що йому було надано для впізнання фото особи, яка вчинила ДТП, та ним було вказано на фото ОСОБА_1 .

Судом апеляційної інстанції переглянуто відеозапис наявний у матеріалах справи, з якого вбачаються обставини, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення.

Судом об`єктивно встановлено, що з технічної точки зору причиною виникнення ДТП стало те, що ОСОБА_1 , який керував автомобілем КІА, державний номерний знак НОМЕР_1 не переконався в безпечності об`їзду автомобіля «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 та здійснив з ним зіткнення.

Більш того, будучи причетним до ДТП, ОСОБА_1 місце ДТП залишив.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 в порушенні п. 13.3, 2.10а., 2.10д ПДР України є правильний, кваліфікація його дій за ст.ст.122-4,124 КУпАП вірна.

Доводи, за яких ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , на час скоєння адміністративного правопорушення, здійснював адвокатську діяльність, знає закони та повинен був розуміти наслідки вчиненого ним ДТП та залишення місця події.

Посилання ОСОБА_1 на те, що ОСОБА_5 не може бути потерпілим у даній справі, не заслуговують на увагу, оскільки потерпілим по ст. 124 КУпАП може бути будь-яка особа, яка зазнала матеріального збитку внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), спричиненої порушенням правил дорожнього руху. Це можуть бути як пішоходи, так і водії та пасажири, а також власники або користувачі транспортних засобів та майна, які постраждали від ДТП.

На момент ДТП, ОСОБА_5 був користувачем транспортного засобу «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 , а тому є потерпілим у розумінні ст.ст. 124, 269 КУпАП.

Інших процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування чи зміни судового рішення, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її скасування, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06 березня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 06 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду К.П. Приходько