Справа № 366/1713/25
Провадження №3/366/1169/25

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2025 с-ще Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції № 3 (м. Чорнобиль) Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 46-1 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

І. Суть правопорушення, визнана суддею недоведеною

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 100196 від 08.06.2025, по суті правопорушення зазначено таке:

07.06.2025 року близько 19 год. 00 хв., ОСОБА_1 перебував без дозволу в зоні ЧАЕС, а саме в територіальних межах с. Мартиновичі, яке згідно постанови КМУ № 106 від 23.07.1991 «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», чим порушив вимоги Р. 3, розділу 4 наказу МНС № 1157 від 02.11.2011, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 46-1 КУпАП.

ІІ. Позиції осіб, які беруть участь у провадженні по справі

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що у час, зазначений у протоколі він разом зі своїм знайомим поїхали на рибалку на р. Уж поблизу с. Максимовичі Поліської територіальної громади Вишгородського району Київської області. Він не місцевий в Поліській ТГ, тому чітко не орієнтується в територіальних межах зони відчуження, яка прилягає до території цієї громади. По дорозі на річку він не бачив жодних знаків про те, що наближається у зону відчуження. Якби він бачив знаки та розумів, що йде в зону відчуження, то далі б він не йшов. Згодом на місце прибули працівники поліції, які повідомили, що він перебуває у зоні відчуження та склали протокол. Його пояснення стосовно відсутності по напрямку їхнього руху на річку попереджувальних знаків поліцейські проігнорували.

ІІІ. Оцінка судді

Як зазначено у ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення має бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення у справі.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідальність за ст. 46-1 КУпАП настає у разі порушення вимог режиму радіаційної безпеки у спеціально визначеній зоні радіаційного забруднення, що виражається у проникненні в цю зону без дозволу відповідних органів або самовільному поселенні у ній, або знищенні, пошкодженні чи перенесенні знаків радіаційного забруднення або огорожі зазначеної зони.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини виключно у формі прямого умислу.

В обґрунтування винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення за ст. 46-1 КУпАП, до матеріалів справи долучено:

Протокол про адміністративне правопорушення;

Карту-схему зони відчуження ОСОБА_2 складену 08.06.2025, згідно з якою ОСОБА_1 виявлено на межі зони відчуження, про що свідчать відображені на схемі межі цієї зони та умовна позначка «+» як місце його виявлення.

Інших документів, які б відповідали критеріям доказів у відповідності до ст. 251 КУпАП, матеріали справи не містять.

Суддя враховує, що суб`єктивна сторона правопорушення за ст. 46-1 КУпАП полягає у прямому умислі.

Як зазначив ОСОБА_1 у судовому засіданні, йдучи на р. Уж, він не бачив межі зони відчуження, на його шляху не було огорожі чи попереджувальних знаків, які б свідчили про те, що він наближається до зони відчуження або вже перебуває в ній.

Відомостей, які б це спростовували, матеріали справи не містять.

Суддя також зазначає, що з наявної в матеріалах справи карти-схеми зони відчуження ЧАЕС вбачається виявлення ОСОБА_1 на межі такої зони, яка знаходиться поблизу населених пунктів Луговики, Зелена Поляна, Максимовичі та ОСОБА_3 , та його виявлення не в самому відселеному с. Мартиновичі, а поблизу нього.

Також відсутня інформація про розташування будь-яких інформаційних знаків біля цього відселеного пункту, які б могли проінформувати ОСОБА_1 про його перебування поблизу одного з відселених населених пунктів, а відтак і фактичне перебування у зоні відчуження.

Слід також відзначити, що р. Уж простягається територією Київської області як в зоні відчуження, так і за її межами, тому стверджувати про умисел ОСОБА_1 на проникнення в заборонену зону лише з тієї підстави, що він їхав конкретно на згадану річку не можна.

Викладене в сукупності ставить під сумнів усвідомлення ОСОБА_1 його перебування в зоні відчуження, що свідчить про обґрунтований сумнів наявності у нього умислу на проникнення в цю зону.

Зона відчуження ЧАЕС та зона безумовного (обов`язкового) відселення повинна мати огорожу та попереджувальні знаки про наближення до таких зон, що випливає як із загальних принципів забезпечення радіаційної безпеки громадян від опромінення радіонуклідами, так і з диспозиції ст. 46-1 КУпАП, у якій крім іншого зазначено про відповідальність при «…знищенні, пошкодженні чи перенесенні знаків радіаційного забруднення або огорожі зазначеної зони»

Відсутність огорожі та попереджувальних знаків або ж не доведення стороно обвинувачення наявності таких по ходу руху громадянами, що має доводитись належними та допустимими доказами, є наслідком обґрунтований сумнів усвідомлення громадян того, що вони наближаються до зони відчуження, а відтак немає підстав для притягнення таких громадян до відповідальності за ст. 46-1 КУпАП, оскільки у такому разі в їх діях не вбачається суб`єктивна сторона правопорушення, яка характеризується прямим умислом.

Такі сумніви відповідно до положень ст. 62 Конституції України тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Недоведеність вини особи, відповідно до ст. 9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на встановлені обставини та застосовані норми права, суддя приходить до висновку, що провина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення є недоведеною, тому провадження у справі підлягає закриттю у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Судові витрати

Питання судових витрат суддя вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення.

Оскільки в цьому випадку провадження у справі підлягає закриттю, судовий збір слід віднести на рахунок держави.

З огляду на зазначене, керуючись ст.ст. 1, 7, 124, 245, 247, 251, 256, 266, 268, 280, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 46-1 КУпАП, та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена особами, визначеними ч. 2 ст. 294 КУпАП до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Іванківський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня вручення копії постанови.

Суддя Н.П. Слободян