СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/4905/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Кравченко Ю.В, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

УСТАНОВИВ:

У провадженні судді Святошинського районного суду міста Києва Кравченка Ю.В. перебуває справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП України.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до протоколу № 1448/10 від 30.05.2025, складеним головним державним інспектором Білоцерківського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Київській області Дьяковською Оксаною Сергіївною, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , керівник ТОВ «РЕСТАР ГЛОБАЛ», вчинив правопорушення, передбачене п. 200.1 абз. «б» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями та розділом V Наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності» (зі змінами від 23.02.2017 №276).

Відповідно до статті 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126, 127-1-129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 177 і 178 цього Кодексу, розглядаються за місцем їх вчинення або за місцем проживання порушника.

Справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення та обліку таких правопорушень.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, розглядаються за місцем їх виявлення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 203, 203-1, 204-1, 204-2 і 204-4 цього Кодексу, розглядаються за місцем їх виявлення.

Адміністративними комісіями справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем проживання порушника.

Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Тлумачення зазначеної норми свідчить, що закон імперативно встановлює місце вчинення адміністративного правопорушення, як місце розгляду справи за статтею 163-1 КУпАП.

Відповідно до протоколу вказане вище адміністративне правопорушення було вчинене у місті Біла Церква 28.04.2025.

Суддя зауважує, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (пункт 1 статті 6 Конвенції).

У розумінні зазначеної норми, суд має бути обов`язково «встановлений законом». Фраза «суд встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04; п. 24) від 20.07.2006). Цей орган має бути встановлений законом - суд утворений безпосередньо на підставі закону; суд діє в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції; суд діє в законному складі. Якщо суд не має юрисдикції судити підсудного відповідно до чинних положень національного права, він не є "встановленим законом" (рішення ЄСПЛ у справах Jorgic v. Germany, заява № 74613/01, § 64).

Формулювання «суд встановлений законом» засвідчує принцип верховенства права, притаманний усій системі Конвенції та її протоколів, адже правовий орган, що не є встановленим відповідно до законодавства, завжди буде позбавлений леґітимності, яка вимагається в демократичному суспільстві для вирішення справ приватних осіб. Тобто, поняття «суд встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Отже, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

З огляду на те, що КУпАП імперативно визначає місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 163-1 КУпАП місце вчинення адміністративного правопорушення, а матеріалами справи підтверджено, що адміністративне правопорушення вчинене не у Святошинському районі міста Києва, справу слід повернути для її передачі до належного суду за підсудністю.

Керуючись ст. 276 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В

Справу про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП повернути до Головного управління ДПС у Київській області для її передачі до належного суду за підсудністю.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Кравченко