ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1022/25 Справа № 216/1016/25 Суддя у 1-й інстанції - ЦИМБАЛІСТЕНКО О. В. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:

секретаря судового засідання Сербіної І.В.,

захисника особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності адвоката Морозова Є.Є.

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 березня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб що становить 605,60 грн. на користь держави, -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 березня 2025 року встановлено, що 29 січня 2025 року о 20 год.52 хв. у м. Кривий Ріг по вул. Свято-Миколаївська, біля буд. 27, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголя з порожнини рота, порушення мови. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці із застосуванням спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 6820», результат огляду на стан сп`яніння позитивний та становив 1,23 % проміле, водій з результатами був згоден.

Доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з постановою суду 1-ї інстанції особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 березня 2025 року відносно нього, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що оскаржена постанова є незаконною та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права за неповно з`ясованих фактичних обставин справи, без дослідження та надання належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, оскільки суд 1-ї інстанції підійшов формально до їх вивчення, що потягло за собою необґрунтоване накладення адміністративного стягнення.

Вважає, що матеріали справи не містять достатніх доказів та усіх необхідних відомостей, які б вказували на винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наполягає, що матеріали справи не містять доказів (показання свідків, відеозаписи з портативного відеореєстратора поліцейських) головної складової правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП керування особою, що притягається до відповідальності, транспортним засобом у час, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення 29.01.2025 року о 20-52 год.

Звертає увагу, що у зазначений у протоколі час він не керував транспортним засобом, та доказів керування ним транспортним засобом у час, зазначений у протоколі, поліцейські не надали.

Зазначає, що відповідно до відеофайлу з камери зовнішнього спостереження АЗС РЛС час, коли автомобіль від`їжджає від АЗС 29.01.2025 о 20:56:40 протирічить часу, коли поліцейські почали спілкування з ним - 29.01.2025 о 20:55:44. який зафіксований на відеозаписах clip-1 та clip-5 з боді-камери поліцейського, а також часу керування транспортним засобом зазначеному у протоколі про адміністративне правопорушення 29.01.2025 о 20-52 год.

Вважає відеозапис з камери зовнішнього спостереження АЗС РЛС неналежним доказом у справі, оскільки він протирічить іншим доказам у справі в часовому вимірі подій, які відбувалися за участю ОСОБА_1 та поліцейських.

Оскільки інші матеріали справи не містять доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 29.01.2025 о 20-52 год. за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Свято-Миколаївська, 27, то відсутній в його діях і склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, що йому інкримінується. А складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП не можна вважати допустимим доказом.

Звертає увагу, що будь-якого візуального огляду на наявність ознак сп`яніння поліцейськими здійснено не було, що може свідчити про безпідставність та необґрунтованість висновків поліцейських про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, які були викладені в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та у протоколі.

Зазначає, що відсутність ознак алкогольного сп`яніння у нього не надавало право поліцейським проводити його огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Тому вважає, що працівники поліції грубим чином порушили вимоги п. 1 розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 № 1452/7357.

Вважає, що працівники поліції у порушення вимог Інструкції не проінформували його про порядок застосування спеціального технічного засобу Drager Alkotest 6820 ARHK0079, а також не надали йому свідоцтво про державну реєстрацію спеціального технічного засобу Drager Alkotest 6820 ARHK0079 та свідоцтво про його повірку.

Зауважує, що під час проведення огляду було проведено 12 разів вимір на стан алкогольного сп`яніння протягом 7 хвили, з яких 11 спроб були невдалими. Під час неодноразових вимірів інші поліцейські підказували про неправильність використання поліцейським ОСОБА_2 технічного приладу. Крім того, біля приладу знаходилося декілька працівників патрульної поліції, які мали при собі передаючі станції (рації) та мобільні телефони, що прямо заборонено вимогами Керівництва по експлуатації Drager Alkotest 6820.

Звертає увагу, що на момент проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager Alkotest 6820 ARHK0079, даний технічний засіб не мав дійсного сертифікату відповідності. Оскільки Drager Alkotest 6820 ARHK0079 є несертифікованим приладом, то дані зафіксовані ним щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння не є допустимими та достовірними доказами.

Зазначає, що про наведені вище порушення ним та його захисником Морозовим Є.Є. було повідомлено суд 1-ї інстанції, проте їм не було надано належної оцінки, чим допущено неповноту з`ясування обставин справи та ухвалено незаконне та необґрунтоване рішення. Так, суд безпідставно спростував твердження про те, що він не керував транспортним засобом та мав погане самопочуття.

Суд не звернув належної уваги та не надав оцінки його поясненням про те, що він погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння виключно з причин своєї законослухняної поведінки та недопущення вчинення дисциплінарного правопорушення як працівником прокуратури.

Наполягає, що висновок суду про відповідність проведеного огляду на місці не відповідає Європейському стандарту та є необґрунтованим.

Зазначає, що в резолютивній частині рішення взагалі є незрозумілим формулювання суду про стягнення з нього незрозуміло чого в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб що становить 605,60 грн. на користь держави, що свідчить про невідповідність постанови суду вимогам КУпАП.

Позиції сторін в суді :

ОСОБА_1 та його захисник адвокат Морозов Є.Є. в судовому засіданні при апеляційному розгляді апеляційну скаргу ОСОБА_1 підтримали в повному обсязі, просили її задовольнити з підстав, наведених в ній.

Висновки суду:

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду 1-ї інстанції зміні в частині стягнення судового збору.

На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскарженою постановою встановлено, що 29 січня 2025 року о 20 год.52 хв. у м. Кривий Ріг по вул. Свято-Миколаївська, біля буд. 27, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголя з порожнини рота, порушення мови. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці із застосуванням спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 6820», результат огляду на стан сп`яніння позитивний та становив 1,23 % проміле, водій з результатами був згоден.

Відповідно до п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення пункту 2.9 а ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобомособ і, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерствавнутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до положень п. 2 розділу І зазначеної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно зі п.п. 3, 4 р. 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. А ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Положеннями п. 6 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння, зокрема, проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Згідно зі п. 7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Пунктом 10 розділу ІІ Інструкції встановлено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Отже, законодавством України встановлений мінімальний показник вмісту алкоголю в крові 0,2‰, при наявності якого, можна стверджувати про перебування особи в стані алкогольного сп`яніння. Разом з цим, у водія ОСОБА_1 встановлений показник на місці зупинки 1,23‰, що перевищує встановлену межу національним законодавством та свідчить про беззаперечне перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння. Отже, нормами національного законодавства врегульовано питання меж допустимості показника вмісту алкоголю в крові, та порядок проходження водіями огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння, а тому застосування норм міжнародного законодавства в даній справі є необґрунтованим стороною захисту.

Хоча в апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , стверджує, що він винним себе не визнає, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 29 січня 2025 року серії ЕПР № 233674, який відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;

- актом огляду на стан сп`яніння з результатами якого ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його підпис;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.01.2025 року;

- рапортом працівників поліції, в якому зазначено про обставини виявлення правопорушення та складання адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 ;

- відеозаписом працівників поліції та відеозаписом який було надано з АЗС. З відеозапису працівників поліції, зокрема, вбачається, що будь-яких порушень прав ОСОБА_1 не було. ОСОБА_1 особисто погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, а пройшовши огляд погодився із його результатом 1,23‰.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Вирішуючи питання про допустимість та належністі зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису подій, що мали місце 29 січня 2025 року за участю ОСОБА_1 , здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.

В обґрунтування оскарженої постанови, суд першої інстанції в сукупності з іншими доказами у справі, надав їм належну та повну оцінку, що не суперечить висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18).

Доводи сторони захисту щодо визнання відеозаписів з бодікамер поліцейських та з АЗС РЛС неналежними доказами ні є слушними, оскільки про існування відеозапису з бодікамер поліцейських зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №233674 та долучено до нього на виконання вимог ст. 256 КУпАП. Відеозапис з АЗС РЛС було долучено на запит ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП та разом з матеріалами справи надісланий до суду. Вказані відеозаписи містять інформацію, яка стосується подій, що розглядаються у данній справі. Тому твердження про ії неналежність ні є слушними.

Апеляційний суд з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18) не вбачає підстав для визнання таких відеозаписів недопустимими та неналежними доказами.

Не підтверджується матеріалами справи і довід сторони захисту про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, наведених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №233674, складеного щодо ОСОБА_1 за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, з дослідженого відеозапису з камер спостереження АЗС чітко вбачається, модель автомобіля «Skoda Octavia» та її реєстраційний номер НОМЕР_1 , рух вказаного автомобіля (відеозапис «29.01.2025 Старовокзальна 20-24 - - - 20-25»; «29.01.2025 Старовокзальна 20-55 хв. - - - 20-57»), що спростовує твердження адвоката про неможливість розпізнання моделі автомобіля та його номерного знаку. Зовнішність особи, яка керує транспортним засобом відповідає зовнішності Петрова В.І. («29.01.2025 Старовокзальна 20-24 - - - 20-25»; «29.01.2025 Старовокзальна 20-55 хв. - - - 20-57») На записах з відео боді камер, що були предметом дослідження в суді першої інстанції за участю ОСОБА_1 , та який підтвердив в судовому засіданні, що перебував на заправці та пив каву (відеозапис CLIP 1/6 21 год. 09 хв. 57 сек.; відеозапис «29.01.2025 Старовокзальна 20-26 - - - 20-50»). Вважаю, що суд вірно виснував, що на відеозаписі чітко зафіксовано марку автомобіля його номерний знак та водія вищевказаного автомобіля за вказаних обставин. Розбіжності в часі відеозаписів, які долучено до матеріалів справи працівниками поліції та протоколу про адміністративне правопорушення суд пояснив різними налаштуваннями пристроїв, з чим погоджується і апеляційний суд. Разом з тим, сумнівів в їх достовірності не виникає, так як на відеозаписах зафіксована одна й та ж подія за участю ОСОБА_1 . Отже даний апеляційний довід сторони захисту був предметом оцінки суду першої інстанції, та суд обгрунтовано дійшов висновку, що це не є підставою для визнання доказів недопустимими та для закриття провадження у справі, оскільки розбіжності у часі не є суттєвими, вимірюються хвилинами.

Як вбачається з відеозапису причиною зупинки ОСОБА_1 стало те, що співробітникам поліції надійшла інформація про те, що вищевказаним транспортним засобом керує водій у стані алкогольного сп`яніння (CLIP 0/5 20 год. 55 хв. 50 сек). ОСОБА_1 не заперечував, ані факту керування транспортним засобом, ані факту зупинки транспортного засобу (CLIP 0/5 20 год. 57 хв. 38 сек.) Окрім того, протягом всього часу спілкування з співробітниками поліції, він жодного разу не заперечив факту керування транспортним засобом та факту зупинки, не посилався на погане самопочуття та не повідомляв, що вживав медичні препарати. Така поведінка ОСОБА_1 спростовує доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та мав погане самопочуття.

Апеляційний суд звертає увагу, що відсутність відеофіксування саме факту керування та зупинки транспортного засобу саме ОСОБА_1 не може свідчити про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки підставою для вимоги працівника поліцій на проходження огляду на стан сп`яніння є виявлення у водія ознак сп`яніння, що прямо передбачено законом. Апеляційний суд наголошує, що закон вимагає відеофіксації обставин проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння або відмови від проходження такого огляду, а не фіксування факту керування особою транспортним засобом та причин такої зупинки транспортного засобу, що може бути встановлено за допомогою інших доказів.

Крім того, не лише відсутність заперечень з боку ОСОБА_1 під час складання адміністративного матеріалу щодо вчинення ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а і сукупність цієї обставини з іншими доказами у даній справі підтверджує вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Будь-яких порушень з боку працівників поліції чи їх упередженого ставлення або провокації з їх боку до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при перегляді відеозапису суд не встановив, відображена у відеоматеріалах інформація відповідає обставинам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення та встановлених під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції. Під час апеляційного розгляду не було надано будь-яких інших доказів, що спростовують такі фактичні обставини. Крім того, в матеріалах справи не містяться та стороною захисту не надано на час розгляду апеляційним судом доказів щодо оскарження дій працівників поліції щодо їх неправомірності.

Так, з дослідженого відеозапису встановлено, що працівником поліції оголошено виявлені ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 а саме: запах алкоголя з порожнини рота, ОСОБА_1 в свою чергу відповідає, що то запах руля авто або скла, жодним чином не спростовуючи аргументи поліцейського (відеозапис СLIP 0/5 о 22год 57 хв. 38 сек.; СLIP 1/6 о 21 год 11 хв. 37 сек). Отже, доводи апелянта, що зовнішній огляд водія не проводився, а ознаки алкогольного сп`яніння не виявлено, є необгрунтованими.

Після проведення зовнішнього огляду ОСОБА_1 та виявивши у нього ознаки алкогольного сп`яніння поліцейські правомірно запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або у медичному закладі, на що ОСОБА_1 погодився (відеозапис СLIP 0/5 о 22год 57 хв. 38 сек).

Необґрунтованими є доводи апелянта про те, що йому не було роз`яснено підстави та порядок проходження огляду на місці та огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, оскільки такі твердження спростовуються відеозаписом (відеозапис CLIP 1/6 21 год. 12 хв. 30 сек). ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6820» (відеозапис СLIP 1/6 о 21год 12 хв. 30 сек.; СLIP 1/6 о 21год 15 хв. 08 сек).

Після згоди ОСОБА_1 в присутності співробітників поліції розпечатав упаковку, в якій зберігався мундштук (відеозапис СLIP 1/6 о 21год 19 хв. 57 сек.). Співробітниками поліції роз`яснено як здійснювати огляд за допомогою газоаналізатору (СLIP 1/6 о 21год 19 хв. 57 сек. 21 год. 22 хв. 00 сек.). В ході першого тестування за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» ОСОБА_1 перервав видих (СLIP 1/6 о 21год 19 хв. 57 сек. 21 год. 22 хв. 00 сек.). Співробітники поліції неодноразово роз`яснюють ОСОБА_1 як необхідно дути в мундштук, рівномірно без зупинок. У зв`язку з чим було проведено повторні тестування з новими мундштуками. Отже з вказаного відеозапису вбачається, що саме дії ОСОБА_1 (переривання видиху при тестуванні) призвели до необхідності проведення повторних тестувань. З дванадцятої спроби та з новим мандштуком було пройдено огляд ОСОБА_1 (СLIP 2/7 о 21год 25 хв. 50 сек. 21 год. 26 хв. 28 сек.). Отже, доводи сторони захисту щодо порушення порядку проведення огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння працівниками поліції в частині кількості проведених тестувань щодо ОСОБА_1 були викликані саме діями самого ОСОБА_1 через перериванні видиху при проведені тестування за допомогою спеціального технічного пристрою Драгер.

В результаті тестування отриманий результат склав 1,23 проміле. Співробітник поліції з`ясовував у ОСОБА_1 чи згоден він з результатами та роз`яснив, що у разі не згоди буде запропоновано пройти огляд в медичному закладі ( СLIP 2/7 о 21год 27 хв. 02 сек. 21 год. 27 хв. 20 сек.). ОСОБА_1 на це відповідає: «Складайте протокол» Поліцейський неодноразово просить дати чітку відповідь на запитання чи згоден з результатом (СLIP 2/7 о 21год 27 хв. 20 сек. 21 год. 27 хв. 43 сек.). ОСОБА_1 відповідає на запитання чи згоден з результатами: «так» (СLIP 2/7 о 21 год. 27 хв. 43 сек.). Згідно розмови осіб, які відображені на відеозаписі ОСОБА_1 в акті зазначає, що не згоден з результатами вимірювання (СLIP 2/7 о 21 год. 28 хв. 50 сек.). В наслідок чого співробітником поліції запропоновано пройти огляд в медичному закладі у встановленому законом порядку на, що ОСОБА_1 відповідає: «Ви мене зупинили з метою притягнення до відповідальності» та згоди пройти огляду в медичному закладі не надає (СLIP 2/7 о 21 год. 29 хв. 22 сек. - 21 год. 29 хв. 38 сек.). Співробітник поліції черговий раз пояснює, що у разі не згоди з результатом тестування, запропонує поїхати до медичного закладу для огляду на, що ОСОБА_1 каже: складайте протокол» (СLIP 2/7 о 21 год. 30 хв. 00 сек.). Тож, ОСОБА_1 співробітниками поліції було роз`яснено, що у разі не згоди з результатами, останній має право не ставити підпис в акті. В результаті чого не висловлюючи заперечень проти такого результату та зауважень щодо процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 поставив підпис в акті огляду (СLIP 2/7 о 21 год. 33 хв. 45 сек.).

Отже, з огляду на те, що згідно дослідженому відеозапису ОСОБА_1 жодного разу не висловив незгоду з результатами тестування, на неодноразові роз`яснення співробітниками поліції пройти медичний огляд в закладі охорони здоров`я, бажання зробити це не висловив, суд обгрунтовано виснував, що в діях працівника поліції відсутні порушення п. 7 розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». А суперечливу поведінку ОСОБА_1 сприйняв, як спробу уникнути відповідальності.

В подальшому працівники поліції роз`яснили права, оголосили ОСОБА_1 зміст протоколу про адміністративне правопорушення, при цьому зауважень щодо змісту вказаного документу та дій працівників поліції ОСОБА_1 не висловив (СLIP 2/7 о 21 год. 34 хв. 20 сек.; СLIP 3/8 о 21 год. 51 хв. 50 сек.; СLIP 3/8 о 21 год. 53 хв. 35 сек.). Зазначив, що пояснень надавати не буде (СLIP 3/8 о 21 год. 53 хв. 35 сек.). ОСОБА_1 оголошено про відсторонення його від керування транспортними засобами (СLIP 4/9 о 21 год. 54 хв. 10 сек.).

Таким чином, обставини, зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, роздруківці результатів тестування, акті огляду на стан алкогольного сп`яніння та рапорті працівників поліції, підтверджуються об`єктивними даними відеозапису.

Водночас, не лише протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 є доказом підтвердження його вини в інкримінованому йому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП, на чому наполягає апелянт, а і сукупність інших досліджених доказів в справі, яким суд надав повну та належну оцінку.

Доводи апелянта, що при проходженні ОСОБА_1 огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння працівниками поліції не було пред`явлено документи щодо сертифікації приладу Драгер, за допомогою якого було проведено його огляд, вважаю необґрунтованими. З дослідженого відеозапису не було встановлено, що ОСОБА_1 під час проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння висловлював працівникам поліції клопотання про пред`явлення йому таких документів. При цьому, стороною захисту при апеляційному розгляді не було надано будь-яких доказів щодо обґрунтованості таких апеляційних доводів.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає такими, що не підтверджуються матеріалами справи апеляційні доводи про визнання недопустимими, недостовірними та неналежними доказів у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду щодо доведоності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 , в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушника.

Разом з тим, апеляційні доводи про те, що в резолютивній частині рішення мститься не чітке формулювання виду стягнення з ОСОБА_1 в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн. на користь держави, є слушними.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

З урахуванням наведеного в частині стягнення судового збору оскаржена постанову суду підлягає зміні із зазначенням, що стягненню з ОСОБА_1 підлягає судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на користь держави.

3 врахуванням викладено, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, змінити в частині стягнення судового збору, зазначивши, що стягненню з ОСОБА_1 підлягає судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на користь держави.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин