ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Головчак М.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , за ст. 122-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №363217 від 16.06.2025, ОСОБА_1 , 16.06.2025, близько 10:50 год., в м. Рівне, вул. Петра Могили, 39, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21061, номерний знак НОМЕР_1 , в порушення п.2.10а Правил дорожнього руху, будучи причетним до дорожньо транспортної пригоди залишив її місце.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 122-4 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення за вищевказаних обставин заперечив та вказав, що мало місце дорожньо транспортна пригода, про що він н6е заперечує. Він дійсно залишив її місце, проте не знав, що повинен залишатись на місці, і це є порушенням ПДР. Він тривалий час є громадянином Нової Зеландії, де у таких випадках, водій не повинен залишатись на місці ДТП, оскільки це покривається страховкою. Наміру умисно залишати місце ДТП не мав. Про дорожньо транспортну пригоду йому стало відомо від працівників поліції. Просив взяти до уваги, що шкоду завдану внаслідок ДТМ, він повністю відшкодував, про що подав розписку ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.2.10а Правил дорожнього руху України, водій у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідальність за ст. 122-4 КУпАП передбачена за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 9 КУпАП, а дміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За положенням ст. 10 КУпАП , адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пункт другий статті 6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП, правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо- транспортної пригоди особами, до якої вони причетні (формальний склад).

Враховуючи пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності що ОСОБА_1 , що він не мав на меті приховувати факт вчинення ДТП, отже в його діях відсутня і суб`єктивна сторона правопорушення, яка має утворювати його склад у сукупності з іншими обставинами.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За відсутністю всіх обов`язкових елементів складу даного адміністративного правопорушення, можливість притягнення особи до відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, виходячи з вимог ч. 1 ст. 247 цього Кодексу, виключається, у зв`язку із чим суд приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, і провадження по справі підлягає закриттю, у зв`язку із відсутністю у діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Головчак М.М.