Справа № 278/4007/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Буткевич М.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

15 липня 2024 року о 09 год. 56 хв. на 8 км автодороги Р-18 поблизу с. Станишівка Житомирського району та області ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Dodge", реєстраційний номер " НОМЕР_2 ", в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пп. "а" п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР).

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день, час та місце його проведення. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Божок Р.О. у судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Клопотання мотивував низкою порушень та недоліків, які були допущені при складані адміністративних матеріалів та проведенні оглядів ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 , його винуватість у вчиненні зазначеного діяння підтверджується сукупністю досліджених доказів.

Факт керування за вищезазначених обставин ОСОБА_1 автомобілем захистом не заперечується.

Процедура проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спецтехзасобу та результат такого огляду зафіксований на відеозапис нагрудної камери поліцейського (а.с. 8). Із зазначеного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 продув алкотестер "Драгер", результат якого був позитивний 0,35 проміле (відео 10:02). Зі вказаним результатом ОСОБА_1 не погодився та забажав пройти огляд в медичному закладі (відео 10:03). Оскільки подальший огляд ОСОБА_1 проводився лікарем у медичному закладі, усі доводи захисника щодо недостовірності результатів огляду, проведеного поліцейським на місці, до уваги не беруться.

В подальшому ОСОБА_1 пройшов огляд на встановлення стану сп`яніння у найближчому медичному закладі, за висновком якого стан алкогольного сп`яніння підтвердився (а.с. 4).

Суддя не бере до уваги доводи захисника щодо незаконності проведення огляду в медичному закладі через відсутність у матеріалах справи направлення на проведення такого огляду, оскільки Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС та МОЗ України від 9.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), на яку посилається захисник у своєму клопотанні, не передбачає долучення такого направлення до матеріалів справи або навіть вручення його копії особі, яка направляється на огляд. Доводи захисника щодо недостовірності результатів огляду лікарем через невідібрання у ОСОБА_1 біологічних рідин та незаміну мундштука алкотестера після недбалої спроби до уваги не беруться, оскільки названа Інструкція передбачає обов`язкове лабораторне дослідження зразків біологічного середовища лише задля встановлення наявності наркотичного засобу чи психотропної речовини, для встановлення стану алкогольного сп`яніння проведення таких досліджень за Інструкцією не є обов`язковим. Як видно із відеозапису, після невдалої спроби продути алкотестер ОСОБА_1 одразу здійснив вдалу спробу з цим же самим мундштуком, що виключає потрапляння до нього видихуваного повітря інших осіб, а тому сумнівів у достовірності результатів алкотесту не вбачається.

Щодо доводів захисника про встановлений у Конвенції про дорожній рух мінімальний показник алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння слід зазначити, що відповідно до п. 6 ст. 8 Конвенції про дорожній рух 1968 року, ратифікованої Українською РСР (Україною) 25.04.1974, зі змінами та доповненнями, внесеними Європейською угодою від 1.05.1971, у національному законодавстві мають бути передбачені спеціальні положення щодо водіння під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові відповідно до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається. Вказана норма Конвенції встановлює гранично допустимий показник і не встановлює мінімального показника для визначення стану сп`яніння, який встановлюється у національному законодавстві. Такий показник встановлений п. 7 розділу ІІ Інструкції, який передбачає встановлення стану алкогольного сп`яніння за показника спеціального технічного засобу, за допомогою якого проводиться огляд, більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Огляд ОСОБА_1 був проведений за допомогою алкотестера, який навіть за контрольного вимірювання виявив показник 0,25 проміле, що відповідно до наведеної норми є підтвердженням перебування особи в стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, доводи захисника і в цій частині є необґрунтованими.

Суддя також не бере до уваги доводи захисника про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, має хворобу, у зв`язку з чим приймає препарат з вмістом етанолу. Так, ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує водіїв не допускати випадків керування транспортним засобом, зокрема, під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Аналогічного змісту положення міститься у підп. «а» п. 2.9 ПДР. Порушення цього положення є підставою для відповідальності за відповідними частинами ст. 130 КУпАП. Однак з відеозапису з бодікамери поліцейського вбачається, що від ОСОБА_1 відчувався запах саме алкоголю, що й явилось підставою для проведення огляду.

Зважаючи на викладене, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.

Враховуючи безальтернативний характер санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя призначає ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Житомирській області 21081300, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0006001, , код класифікації доходів бюджету 21081300, призначення платежу: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 користь держави судовий збір в сумі 605 грн 60 коп.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, , код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу: судовий збір.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому Законом.

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначеного правопорушення.

На постанову суду протягом 10 днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд.

Строк звернення до виконання протягом трьох місяців.

Суддя М.І. Буткевич