Провадження № 33/824/1105/2025 Суддя-доповідач - Полосенко В.С.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2025 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Полосенко В.С.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 15 квітня 2025 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 ,,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_1 11 березня 2025 року о 01 год. 55 хв. по вул. Крайній в м.Києві керував транспортним засобом - автомобілем марки «Chevrolet», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, порушення координації рухів, порушення мови, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 15 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, необгрунтованість та невмотивованість постанови суду просить її скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Такі вимоги мотивує тим, що диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено відповідальність за відмову від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку, в той час як у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, у зв`язку з чим апелянт вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення судового засідання не подавав.

Із огляду на зазначене, апеляційний суд враховує вимоги ч.ч.4, 6 ст.294 КУпАП щодо строків апеляційного перегляду та необов`язкової присутності при розгляді справи належним чином повідомленої особи, яка бере участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Вивчивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Перевіркою постанови суду першої інстанції на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5. ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в матеріалах провадження доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №268226 від 11.02.2025 р.; даними картки обліку адміністративного правопорушення від 06.01.2025; даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою визначення стану сп`яніння від 06 січня 2025 року; розпискою про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом; відеозаписом, на якому зафіксовано викладені у протоколі обставинами події.

З матеріалів справи вбачається, що місцевий суд, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, перевіривши належним чином доводи захисника, дійшов висновку, що наведені докази є такими, що у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України та в його діях наявна подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, за змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Матеріалами справи про адміністративне правопорушення встановлено, що, встановивши наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, останні були повідомлені водію та запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного пристрою "Драгер" або в закладі охорони здоров`я, проте ОСОБА_1 відмовився що зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського, відтак, його вина у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, сумнівів не викликає.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП апеляційна скарга не містить.

Порушень вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для закриття провадження по справі, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 15 квітня 2025 рокущодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко