Справа №705/2064/25
3/705/1071/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2025 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області, Душин Олексій Владиславович, розглянувши питання розглянувши питання про прийняття додаткового рішення у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

12.06.2025 Уманським міськрайонним судом Черкаської області ухвалено постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, при винесенні постанови судом не вирішено питання щодо вилучених предметів торгівлі, а саме: 5 пластикових флаконів із написом «Нікотин» та 2 блістера з написом «Нікотин».

У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, її неявка не перешкоджає розгляду питання щодо долі вилучених речей.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 6 ст. 283 КУпАП, постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження.

Згідно з вимогами ст. 265 КУпАП, речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Згідно до ст. 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

У статті 305 КУпАП законодавець зокрема, визначив, що контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом.

Чинний КУпАП не містить спеціальних норм, які б передбачали для учасників судового розгляду та суду можливість ухвалення додаткової постанови, якщо не було вирішено питання щодо вилучених предметів торгівлі.

Зазначена обставина свідчить про наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання питання, щодо ухвалення додатково судового рішення, з приводу того, що при постановленні постанови не було вирішено питання щодо вилучених речей.

Разом з тим, право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною і є частиною національного законодавства.

Порядок реалізації Конвенції та рішень ЄСПЛ визначено Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини". Відповідно до ч. 1 ст. 17 даного Закону, суди при розгляді справ застосовують Конвенцію і практику ЄСПЛ як джерело права. Як встановлено рішенням ЄСПЛ у справі "Швидка проти України" від 30.10.2014, провадження у справах про адміністративні правопорушення вважається кримінальними у розумінні Конвенції. У справі "Надточій проти України" ЄСПЛ зазначив, що Уряд України визнав кримінально-правовий характер КУпАП.

Таким чином, вирішення питання щодо вилучених речей у справах про адміністративні правопорушення може бути здійснено за аналогією закону відповідно до положень кримінального процесуального законодавства.

Згідно п. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю.

Відповідно до п. 1 ч. 6. ст. 100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, повертаються власнику (законному володільцю).

Враховуючи, що судом при винесені постанови від 12.06.2025 про закриття провадження відносно ОСОБА_1 не вирішено питання щодо вилученого майна, згідно вимог чинного законодавства, а саме: нікотину, суд вважає за необхідне вилучений у ОСОБА_1 вищезазначений товар повернути за належністю останній.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100 КПК України, ст.ст. 283, 304, 305 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Вилучені, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №436815 від 07.04.2025, п`ять пластикових флаконів із написом «Нікотин» та два блістера з написом «Нікотин», що зберігаються в поліетиленовому пакеті при матеріалах справи про адміністративне правопорушення, - повернути ОСОБА_1 .

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Душин