Справа №: 465/3682/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2025 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Коліщук З. М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України,

з участю ОСОБА_1 , її представника адвоката ДобушовськогоО.В., потерпілого ОСОБА_2

встановив:

2 травня 2025 року до Франківського районного суду м. Львова надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 28 квітня 2025 року, ОСОБА_1 05.04.2025 близько 13 год. 39 хв., перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 вчинила психологічне домашнє насильство відносно колишнього чоловіка ОСОБА_2 , чим була заподіяна шкода психологічному здоров`ю, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173 - 2 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 винуватою себе не визнала, заперечила обставини неведені у протоколі, просила закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Заперечувала факт вчинення домашнього насильства стосовно колишнього чоловіка. Пояснила, що з ОСОБА_2 давно розлучена і з ним не спілкується та старається уникати його, так як з 2009 року між ними є конфлікт з приводу поділу майна. 5 квітня 2025 року, зранку, на її прохання прийшов знайомий ОСОБА_3 , щоб допомогти прикріпити карніз. Стверджує, що ОСОБА_2 у цей час у квартирі не було. Після роботи вона, Михальська, пригостила ОСОБА_3 в знак подяки за допомогу. В цей час, коли вони сиділи за столом, на кухні, зайшов ОСОБА_2 із працівниками поліції і сказав, що відносно нього вчинено домашнє насильство. Вона, ОСОБА_4 , пояснила, що жодного насильства не було і ОСОБА_2 навіть у квартирі в цей момент не було.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 показав, що з ОСОБА_1 давно розлучений і кожен із них проживає у різних кімнатах. 5 квітня 2025 року, зранку, після зарядки, він прийшов у квартиру, помився і сидів у своїй кімнаті, не виходив, але чув, що ОСОБА_1 ображала його нецензурними словами і тому викликав працівників поліції. Підтвердив у судовому засіданні, що між ним і ОСОБА_1 є конфлікт з приводу поділу майна.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 підтвердив, що ОСОБА_1 попросила його допомогти прикріпити карніз, а тому 5 квітня 2025 року, так як це була субота, зранку він прийшов. Прикріпивши карніз у кімнаті, ОСОБА_1 пригостила його обідом. ОСОБА_2 у квартирі не бачив. В цей час, коли вони сиділи за столом, на кухні, зайшов ОСОБА_2 із працівниками поліції і сказав, що відносно нього вчинено домашнє насильство. Стверджує, що жодних розмов, образ та криків зі сторони ОСОБА_1 до ОСОБА_2 у цей день, він не чув.

Із рапорта інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону № 5 УПП з п/о ДПП Бурика І. відомо, що при спілкуванні з учасниками конфлікту жодних ознак домашнього насильства не виявлено, по факту конфлікт про розподіл майна колишнього подружжя, а тому протокол про вчинення домашнього насильства не складався.

Із реєстрації ЄО № 17714 від 05.04.2025, що надійшло зі служби 102 відомо, що факт домашнього насильства не підтвердився.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У статті 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Стаття 28 Конституції декларує право кожного на повагу до його гідності. В цій нормі також зазначено, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2КУпАП, передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого,

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14 ст. 1 цього Закону, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не вчиняла щодо колишнього чоловіка ОСОБА_2 протиправних дій, в тому числі дій, за які передбачена адміністративна відповідальність за ст. 173-2 КУпАП та останньому не спричинена та не могла бути спричинена шкода фізичному чи психічному здоро`ю, що зокрема підтверджується поясненнями як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і поясненнями свідка ОСОБА_3 , рапортом працівника поліції та реєстрацією ЄО № 17714 від 05.04.2025, що надійшло зі служби 102 відомо, що факт домашнього насильства не підтвердився.

Інших доказів винуватості ОСОБА_1 наданих суду не було.

Пояснення надані потерпілим ОСОБА_2 у судовому засіданні, суд відхиляє, оскільки вони є непослідовними, нелогічними та не підтверджуються жодними доказами, наданими та дослідженими в судовому засіданні.

Постанова судді згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Європейський Суд з прав людини у справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v. Russia", рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та "Карелін проти Росії"("Karelin v. Russia" заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, наявність яких характеризуй діяння як адміністративне правопорушення (проступок).

Враховуючи наведене, під час судового розгляду даної справи не встановлено в діях ОСОБА_1 всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та належних і допустимих доказів щодо наявності саме домашнього насильства зі сторони ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_2 .

Згідно п. 1) ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 247,283,284 КУпАП України,

постановив:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Коліщук З. М.