Справа № 522/9943/25
Провадження №3/522/3668/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 Місто Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Коваленко В.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, які надійшли з УПП в Одеській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 28.04.2025 року о 08.00 годин в м. Одеса, вул. Одарія, 16 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Nissan Micra д/з НОМЕР_1 , при перестроюванні не надала переваги в русі транспортному засобу Toyota Prius д/з НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку він мав намір перестроїтися. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_1 порушила п. 10.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

За вказаним фактом співробітниками поліції стосовно водія був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 313854 від 28.04.2025 за ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 провину не визнав та пояснила, що вона не здійснювала перестроювання, а рухалась в одному напрямку по смузі, проте водій автомобіля Toyota Prius здійснював обгін та підрізав її, внаслідок чого сталось зіткнення, надавши фотофіксацію транспортних засобів після ДТП.

Ознайомившись з матеріалами адміністративної справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 9 КУпАП регламентує, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 280 КУпАп, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КпАП України. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно п.10.3 ПДР, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Відповідно до ст.124 КУпАП, порушення учасниками правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна - тягне за собою накладання штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Nissan Micra д/з НОМЕР_1 рухалась по вул. Одарія, 16 м. Одеси та при перестроюванні не надала переваги в русі транспортному засобу Toyota Prius д/з НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку вона мала намір перестроїтися.

Проте, відповідно до матеріалів справи, пояснень ОСОБА_1 та фотофіксації, наданої останньою, транспортний засіб Nissan Micra д/з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 рухався по вул. Одарія не здійснюючи при цьому перестроювання.

Відповідно до схеми ДТП, після пригоди транспорті засоби стоять в одній смузі один за одним. При цьому, дорожньої розмітки на вул. Одарія не має та встановити, по якій смузі рухались транспортні засоби неможливо.

Окрім того, як вбачається зі схеми ДТП та фотофіксації, наданої ОСОБА_1 , автомобіль Toyota Prius розташований попереду автомобіля Nissan Micra. На автомобілі Nissan Micra наявні пошкодження лівої сторони кузова, характерні при контакті з іншим автомобілем. Характер пошкоджень лакофарбового покриття на обох автомобілях, їх розмір, напрямок, вказують на те, що вони утворилися внаслідок контактування автомобілів під час випередження автомобіля Нісан Мікра водієм автомобіля Тойота Пріус, що узгоджуєьбся із поясненнями водія ОСОБА_1 .

Водій ОСОБА_3 за викликом суду в судове засідання не з`явився.

Доказів того, що ОСОБА_4 при перестроюванні не надала переваги в русі транспортному засобу Toyota Prius д/з НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку він мав намір перестроїтися, в матеріалах справи немає.

Виходячи з вищенаведеного, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 порушення правил п. 10.3 ПДР, оскільки це виключається показами особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, схемою місця ДТП та фотофіксацією наданої останньою.

Разом з тим, суд не наділений компетенцією надавати юридичну оцінку діям водія Toyota Prius д/з НОМЕР_2 у даному провадженні.

Вважаю, що при оцінювані зібраних за справою доказів у їх сукупності, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні достатні докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 порушень правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, при обставинах, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Згідно вимог ст. 62 Конституції України та передбаченій у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення особи не може ґрунтуватись на припущеннях. В силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У п.1 ст.11 Загальної декларації прав людини, п.2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, у п.2 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, у принципі 36 Зводу принципів захисту всіх осіб, у ст. 62 Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави презумпцію невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначені обставини, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, суд вважає за необхідне адміністративну справу відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 124, 245, 251, 252, 283, 284, 247 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Вадим КОВАЛЕНКО