ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1598/25 Справа № 216/2414/25 Суддя у 1-й інстанції - КУЗНЕЦОВ Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Свіягіна І. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Свіягіна І.М.,

при секретарі судового засідання Примак Н.М.,

за участю захисника адвоката Заборського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу захисника адвоката Заборського О.В., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 травня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, звільнено від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», -

в с т а н о в и в :

постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 28.03.2025, о 09 год. 27 хв., у м. Кривому Розі по вул. 129-ї Бригади територіальної оборони, біля буд. 132 керував транспортним засобом «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора «Drаger». Результат позитивний та становить 0,80‰. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив п.п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України. За даним фактом уповноваженою посадовою особою полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області складено протокол серії ЕПР1 №283901, за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На зазначену постанову захисник адвокат Заборський О.В., діючий в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та провадження закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування своїх вимог вказує, що судом першої інстанції при розгляді справи було грубо порушено процесуальні права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Зокрема, адвокатом Мар`яш Л.В. подано клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, проте за день до судового засідання стало відомо, що суд не має технічної можливості забезпечити відео зв`язок. У зв`язку з цим, захисником було подано письмове клопотання про відкладення розгляду справи, незважаючи на це, суд не розглянув заявлене клопотання по суті, не зазначив у постанові мотивів відмови у його задоволенні, та провів розгляд справи у відсутність сторони захисту, що є порушенням вимог КУпАП та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Наголошує, що при винесенні рішення у справі суд не врахував того, що особа, яка притягається до відповідальності, є діючим військовослужбовцем, а отже щодо військовослужбовців діє спеціальний порядок їх огляду на стан сп`яніння, визначений приписами ст. 266-1 КУпАП. Так, військовослужбовець ОСОБА_1 , згідно протоколу, перебував за кермом із ознаками алкогольного сп`яніння і тому за приписами ч. 3 ст. 266-1 КУпАП міг бути підданий огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів відповідно до порядку, встановленого ч. 2-7 ст. 266-1 КУпАП. Отже, проведений огляд ОСОБА_1 є недійсним.

В доповненнях до апеляційної скарги захисник зазначає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, є зафіксоване у встановлений законом спосіб керування особою ТЗ в той час, як вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що і є підставою для складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП та притягнення до адміністративної відповідальності.

Звертає увагу суду, що наявний у матеріалах справи відеозапис є неповним та не безперервним, адже повністю не відображає всіх обставин подій, що стали підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , оскільки відео фіксація не здійснювалась поліцейськими з початку і до завершення виконання ними службових обов`язків. Надані суду відео докази через втручання в них сторонніх осіб є недопустимими, оскільки не містять повного перебігу обставин та подій, які б могли слугувати доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказує, на наявність тиску і провокації з боку працівників поліції, оскільки ОСОБА_1 не погодився з результатом Драгер та мав бажання їхати до медичного закладу, але працівники поліції зазначили, що у медичному закладі він також буде проходити огляд за допомогою газоаналізатора Драгер. При цьому, факту відмови від проходження огляду ОСОБА_1 відеозаписом поліцейських не зафіксовано.

ОСОБА_1 у засідання апеляційної інстанції не прибув, при цьому належним чином повідомлений про день, час і місце апеляційного розгляду даної справи, проте не повідомив причин своєї неявки, клопотань про відкладення апеляційного розгляду - не заявляв.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 294 КУпАП України, апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

До цього ж, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 року ЄСПЛ у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 зазначеної Конвеції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року в справі "Смірнова проти України").

Частиною 6 ст. 294 КУпАП встановлено, що неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи.

За таких обстави, керуючись ст. 268 КУпАП України, суд апеляційної інстанції вважає можливим розглянути цю справу за відсутністю ОСОБА_1 , за участю його захисника адвоката Заборського О.В. на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту оскарженої постанови судді місцевого суду та доводів захисту, викладених ним у апеляційній скарзі; захисника адвоката Заборського О.В., який підтримав доводи своєї апеляційної скарги;вивчивши, перевіривши та оцінивши матеріали адміністративної справи, обміркувавши наведені доводи, - суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається за матеріалів справи та зазначається захисником в апеляційній скарзі, захисником адвокатом Мар`яш Л.В. подано клопотання про намір примати участь у режимі відео конференц зв`язку, однак у зв`язку з технічною неможливістю в суді, проведення судового засідання в режимі відеоконференції, захисник просила про відкладення судового розгляду у призначену дату.

Місцевий суд не прийняв до уваги вказане клопотання та розглянув справу за відсутності сторін, що є беззаперечним порушенням права на захист ОСОБА_1 .

На підставі викладеного слід визнати, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати в суді, передбачені законом ст. 268 КУпАП права, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності, що є безумовною підставою для скасування постанови суду.

За таких обставин постанова місцевого суду підлягає скасуванню, відповідно до ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції скасовує постанову та приймає нову постанову.

За змістом ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП України, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП України, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу. У ній, зокрема, потрібно наводити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначати мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно припису ст. 8 КУпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону.

Згідно положень ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " від 23.02.2006 року за №3477-ІV рішення ЄСПЛ - є джерелом права в Україні.

Відповідно до положення частини 1 статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Бендерський проти України" (заява №22150/02, параграф 2), у якому відображений принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 28.03.2025, о 09 год. 27 хв., у м. Кривому Розі по вул. 129-ї Бригади територіальної оборони, біля буд. 132 керував транспортним засобом «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора «Drаger». Результат позитивний та становить 0,80‰. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив п.п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України. За даним фактом уповноваженою посадовою особою полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області складено протокол серії ЕПР1 №283901, за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 інкриміновано адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9а ПДД України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт скоєння ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення підтверджується безпосередньо дослідженими доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення, який складено правомочною посадовою особою, у встановленому законом порядку;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 на місці зупинки т/з був проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, за допомогою приладу газоаналізатора «DragerAlcotest 6820». За результатами огляду встановлено, що вміст алкоголю у видихуваному повітрі складає 0,80‰ та роздруківкою показів приладу газоаналізатора «DragerAlcotest 6820» №1326 від 28.03.2025, відповідно до якої результат тесту становить 0,80‰. При цьому у даному акті зазначено, що ОСОБА_1 з результатами огляду згоден, про що свідчить його підпис;

- відеозаписом, який долучений до матеріалів справи, на якому зафіксовано як 28.03.2025, о 09 год. 27 хв., у м. Кривому Розі по вул. 129-ї Бригади територіальної оборони, біля буд. 132 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «SkodaOctavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції, на вимогу працівників поліції пройшов медичний огляд для визначення стану сп`яніння на місці зупинки т/з, результат огляду позитивний та складає 0,80‰.

Відеозапис поліцейських, відповідає критеріям допустимих доказів, має логічний та послідовний перебіг подій, відповідно до якого можливо відтворити фактичні обставини за участю ОСОБА_1 . У апеляційного суду відсутні сумніви щодо належності вказаного відеозапису. Як вбачається із відеозаписів, процедура проведення огляду, складання протоколу про адміністративне правопорушення, зафіксовано на відео реєстратори, відповідно до вимог ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію», оскільки на них міститься відповідні критерії із зазначенням початку та кінця запису, дати та часу фіксації, автоматично присвоєній назві файлів та вказівкою ID реєстраторів, про які зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

На вказаному відеозаписі поліцейських послідовно, логічно та зрозуміло зафіксовані усі фактичні обставини, яких достатньо для встановлення істини у справі. Відсутність фіксування деякого проміжку часу не впливає на доведеність вини ОСОБА_1 , оскільки на відеозаписі зафіксований факт керування саме ним транспортним засобом, виявлення ознак сп`яніння у останнього, факт вимоги поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, факт проходження такого огляду та складання проколу за результатами виявленого правопорушення.

На думку апеляційного суду, досліджені матеріали справи є належними та допустимими доказами, якими беззаперечно підтверджено наявність обов`язкових ознак інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Наявність низки окремих файлів, не є порушенням норм Закону щодо фіксування та використання таких відеореєстраторів, оскільки відрізки файлів утворюються автоматично. Разом з цим, у кожному файлі вказаний час доби здійснення запису, з урахуванням цього можна послідовно прослідкувати весь перебіг подій.

Факт керування транспортним засобом, підтверджується відеозаписом поліцейських, відповідно до якого вбачається, що ОСОБА_1 зупинений на блокпості, в той момент, коли до нього підходить поліцейський, ОСОБА_1 перебуває на водійському місці з ввімкненим мотором, потім виходить з авто та під час спілкування із поліцейським виявляє ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 та відповідно висуває вимогу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що ОСОБА_1 погоджується. Під час спілкування із поліцейськими ОСОБА_1 жодного разу не зазначив, що не він керував транспортним засобом.

В даному випадку, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 підтверджений поза розумним сумнівом, що є складовою ознакою інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до відеозапису поліцейських, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння із встановленням результату 0,80‰ змісту алкоголю в крові. В той момент, коли ОСОБА_1 не погоджувався із вказаним результатом, він зазначив, що довіряє вказаному приладу, однак здивував встановлений результат, оскільки він вживав пиво вчора вечорі. Апеляційний суд звертає увагу, що вказані події відбували вранці наступного дня.

У зв`язку із тим, що ОСОБА_1 не погодився із встановленим результатом, працівниками поліції запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 погодився. Апеляційний суд зауважує, що працівниками поліції здійснено всі дії задля реалізації права ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу, та після складання матеріалів за результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 пройшов до службового автомобілю для слідування до медичного закладу. Після того, як вони доїхали до медичного закладу, працівником поліції наголошено, що поки вони їхали, ОСОБА_1 був не згоден з виявленим результатом проведеного огляду на місці зупинки автомобіля, а тепер погодився, на що ОСОБА_1 не заперечив, тоді працівником поліції надано відповідні акти для підпису ОСОБА_1 , після чого вони повернулися на місце зупинки транспортного засобу (clip-6).

Апеляційний суд зауважує, що сам ОСОБА_1 не заперечував, що вживав напередодні алкогольні напої та не заперечував перебування в стані сп`яніння, лише на його думку встановлений результат був завеликим.

Перевіряючи доводи захисника на факт провокації, апеляційним судом встановлено, що під час спілкування із працівниками поліції, останні роз`яснили, що у закладі охорони здоров`я огляд проводиться також за допомогою газоаналізатора Драгер, та ще можуть брати кров або сечу, проте найчастіше беруть кров, інших даних або умовлянь працівниками поліції не наведено. Виходячи з цього, не вбачається будь-якого тиску або провокації, оскільки працівниками поліції лише доведено до відома ОСОБА_1 процедуру проведення огляду у закладі охорони здоров`я.

Виходячи з наведеного, апеляційним судом встановлено поза розумним сумнівом факт керування автомобілем ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, оскільки в процесі слідування до медичного закладу, останній змінив свою думку щодо незгоди із встановленими результатами. Вказані ознаки відповідають правовій кваліфікації передбаченій ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисника, що у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, то огляд на стан сп`яніння повинен проводитися відповідно до порядку, передбаченого ст.266-1 КУпАП, є хибними.

Так, відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 3 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Статтею 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння -

Виходячи з аналізу вказаних норм, огляд на стан сп`яніння в порядку передбаченому ст. 266-1 КУпАП проводиться щодо тих військовослужбовців, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у заборонених місцях у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, огляд саме водія, який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння проводиться на підставі ст. 266 КУпАП не залежно від його статусу та місця роботи, оскільки суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є саме водій.

Факт перебування його у якості військовослужбовця не впливає на кваліфікацію правопорушення та необхідності проведення огляду в особливому порядку. Отже, в даному випадку ОСОБА_1 , як суб`єкт правопорушення є саме водієм, а тому огляд на стан сп`яніння обґрунтовано проведений відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та відповідно протокол складено саме за ст. 130 КУпАП, як водія, який керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, апеляційним судом не встановлено порушень порядку проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відповідно до ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року.

Відповідно до положень частини 7 Кодексу України про адміністративні правопорушеннястатті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, будь яких інших доводів щодо відсутності вини ОСОБА_1 вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, апеляційному суду не надано.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 33 КУпАП враховує всі обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вчинив правопорушення, які відрізняється підвищеною суспільною небезпекою та є одним із найнебезпечніших правопорушень на транспорті.

Враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених правопорушень, особу ОСОБА_1 та ступінь його вини, вважаю необхідним та достатнім застосування до нього адміністративне стягненняу вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячінеоподатковуваних мінімумівдоходів громадян,що становить17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 років. Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.

На підставі викладеного апеляційна скарга захисника адвоката Заборського О.В. підлягає частковому задоволенню, в постанова суду скасуванню через порушення права на захист ОСОБА_1 із постановлення нової постанови апеляційним судом.

На підставі викладеного та керуючись статтями 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу захисника адвоката Заборського О.В., діючого в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 травня 2025 року щодо ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати та постановити нову.

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Ірина Свіягіна