Справа № 141/272/25
Провадження № 33/801/572/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Слісарчук О. М.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу адвоката Вдовцова Сергія Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Оратівського районного суду Вінницької області від 07 травня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, -

встановив:

Постановою Оратівського районного суду Вінницької області від 07 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік. На підставі статті 36 КУпАП накладено на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення в межах санкції ст. 122-4 КУпАП, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн на користь держави.

В постанові суду зазначено, що 27 березня 2025 року о 18 год 30 хв на автодорозі сполученням с. Підвисоке Оратівської ТГ Вінницького району Вінницької області с. Коритня Монастирищенського району Черкаської області водій, керуючи транспортним засобом, не врахував дорожню обстановку та безпечну швидкість руху, внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем марки «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 12.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП.

27 березня 2025 року приблизно о 18 год 30 хв на автодорозі сполученням с. Підвисоке Оратівської ТГ Вінницького району Вінницької області с. Коритня Монастирищенського району Черкаської області, водій, керуючи транспортним засобом, вчинив ДТП та залишив місце ДТП, чим порушив п. 2.10 «а» ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Не погоджуючись із такою постановою суду, 14 травня 2025 року через систему «Електронний суд» адвокат Вдовцов С. П., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову змінити, в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП провадження закрити на підставі п. 1. ч. 1 ст. 247 КУпАП, за ст. 124 КУпАП призначити покарання у вигляді штрафу.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що як вбачається з матеріалів справи, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено ані схеми ДТП, ані рапорту поліцейського з описом механічних пошкоджень транспортних засобів, а тому матеріалами справи не підтверджено причинно-наслідкового зв`язку між порушенням правил дорожнього руху та пошкодженням майна зазначеного в диспозиції статті 124 КУпАП. В ОСОБА_1 не було умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, оскільки він не відчув ніякого удару, з огляду на що провадження у справі за ст. 122-4 КУпАП слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Крім того, суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами не врахував особу порушника, який до адміністративної відповідальності раніше не притягувався, є особою молодого віку, при цьому він працює на ставку, який знаходиться в оренді ВКПП «Золота Нива», що є віддаленим від його місця проживання, а тому стягнення у виді позбавлення права керування строком на 1 рік позбавить його можливості заробляти кошти на прожиття.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його представника адвокат Вдовцов С. П. підтримали вимоги, викладі в апеляційній скарзі та просили її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху, на порушення встановлених правил, місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, у виді накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Тобто обов`язковою умовою настання адміністративної відповідальності за статтею 122-4 КУпАП є скоєння ДТП та залишення місця пригоди.

Відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 283567, 27 березня 2025 року о 18 годині 30 хвилин на автодорозі сполученням с. Підвисоке Оратівської ТГ Вінницького району Вінницької області с. Коритня Монастерищенської ТГ ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом не врахував дорожню обстановку і безпечної швидкості руху внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем марки «Део Ланос» д. н. з. НОМЕР_1 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 12.1 ПДР, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

Свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, ОСОБА_1 не заперечує та в апеляційному порядку не оскаржує.

Відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 283576, 27 березня 2025 року о 18 годині 30 хвилин на автодорозі сполученням с. Підвисоке Оратівської ТГ Вінницького району Вінницької області с. Коритня Монастерищенської ТГ ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом вчинив ДТП, після чого залишив місце ДТП чим порушив п. 2.10. а. ПДР, відповідальність за яке передбачена ст. 122-4 КУпАП.

Згідно власноручно написаних письмових пояснень ОСОБА_1 , він близько 18 год. 32 хв. на власному транспортному засобі «Фольксваген Аморок» д. н. з. НОМЕР_2 здійснював об`їзд водойми, що розташована в с. Балабанівка, яка належить підприємству «Золота Нива» та перебуває в його оренді. Під час об`їзду він помітив на даній водоймі на резиновому човні плавали дві невідомих особи чоловічої статті та намагались сховатись в очереті, після чого він почав кричати до них, щоб вони підпливли до нього та пояснили причини перебування на водоймі. Однак невідомі особи, на нього не реагували та попливли на протилежний берег, де був припаркований їхній транспортний засіб. Спустивши човен, невідомі особи поклали його до багажного відділення та поїхали в бік с. Коритня Черкаської області. ОСОБА_1 одразу почав їх наздоганяти, оскільки у водоймі він побачив сітку для вилову риби та вважав, що саме вона належить їм. Рухаючись за транспортним засобом цих осіб «Daewoo Lanos», приблизно через 1-2 км він почав їх наздоганяти та зближуватись з автомобілем д. н. з. НОМЕР_1 , однак водій автомобіля, що рухався попереду різко загальмував, і він здійснив з ним зіткнення у задню його частину. Після зіткнення він і водій «Део Ланоса» НОМЕР_1 здійснили з`їзд із місця зіткнення (а.с. 4).

Згідно власноручно написаних письмових пояснень ОСОБА_2 пояснив , що 27 березня 2025 року близько 18:00 годин, він разом із своїм товаришем ОСОБА_3 на власному транспортному засобі «Daewoo Lanos» д. н. з. НОМЕР_1 поїхали до с. Балабанівка Оратівської ТГ для випробування та отримання певних навичок для плавання на резиновому човні, який він придбав 25 березня 2025 року. Під час плавання на резиновому човні із його товаришем, близько 18 год. 20 хв. до берегу водойми приїхав транспортний засіб «Фольксваген Аморок», з якого було чутно слова фізичної розправи, невідомого йому чоловіка. Після чого він почав плисти до іншого берегу де був припаркований його транспортний засіб, на якому вони приїхали, спустивши човен, вони на автомобілі поїхали в бік с. Коритня. Рухаючись польовою дорогою, він помітив, що водій транспортного засобу «Фольксваген» почав його наздоганяти та різко зближуватись із його автомобілем. Проїхавши приблизно два кілометри, водій транспортного засобу «Фольксваген» не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції та здійснив зіткнення із задньою частиною транспортного засобу на якому він рухався (а.с. 5).

В матеріалах справи наявні фотокопії з місця ДТП, на яких розташовані транспортні засоби «Volkswagen Amarok» д.н.з. НОМЕР_2 та транспортний засіб «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 . «Volkswagen Amarok» д.н.з. НОМЕР_2 знаходиться попереду транспортного засобу «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , в якого на задній частині є видимі пошкодження. В автомобілі Volkswagen Amarok» д.н.з. НОМЕР_2 пошкоджена його передня частина (а.с. 8 11).

Суд першої інстанції надав належну оцінку доказам, що наявні в матеріалах справи і зробив обґрунтований висновок про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП. Доводи апеляційної скарги висновків суду в цій частині не спростовують.

Щодо призначення адміністративного стягнення.

Відповідно до вимог статей 23, 33 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень. Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до статті 34 КУпАП, обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються:

1) щире розкаяння винного;

2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди та ін.

Позбавлення права керування транспортними засобами застосовується за грубе або систематичне порушення порядку користування цим правом - стаття 30 КУпАП України.

Санкція статті 124 КУпАП передбачає покарання у виді накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Санкція статті 122-4 КУпАП передбачає покарання у виді накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Отже, за обома санкціями передбачена наявність альтернативного покарання.

Суд першої інстанції, обираючи щодо ОСОБА_1 за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП вид адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, зазначив, що враховує особу порушника, який завдану матеріальну шкоду не відшкодував.

Апеляційний суд виснує, що такий висновок суду першої інстанції є помилковим, суд не надав об`єктивної оцінки особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме те що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, обставини вчинення адміністративного правопорушення, при ДТП автомобілі отримали незначні механічні пошкодження, тілесних ушкоджень ніхто не отримав.

Стверджуючи про те, що ОСОБА_1 не відшкодував шкоду, суд першої інстанції не врахував ту обставину, що цивільна відповідальність ОСОБА_1 застрахована в АТ «СК «АРКС» (а.с. 6).

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») (пункт 73 постанови ВП ВС від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц.

Відтак в ситуації що склалася саме на страховика ОСОБА_1 покладено обов`язок з відшкодування шкоди, тому невідшкодування шкоди на момент розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не може враховуватися як негативна обставина при обранні виду та розміру адміністративного стягнення.

Отже, суд першої інстанції без належного обгрунтування обрав адміністративне стягнення, яке є найсуворішим з передбачених санкціями ст. 122-4, ст. 224 КУпАП, при цьому в повній мірі не врахував вимог статті 33 КУпАП України, зокрема, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, тощо.

Відповідно до статті 294 КУпАП України, за наслідками апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції має право змінити оскаржену постанову.

Відповідно до частини 2 статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Більш серйозне правопорушення з числа вчинених ОСОБА_1 є правопорушення, передбачене статтею 122-4 КУпАП, тому саме в її межах слід накласти адміністративне стягнення.

Отже, з урахуванням характеру вчинених правопорушень, особи ОСОБА_1 апеляційний суд виснує, що призначене судом першої інстанції адміністративне стягнення не відповідає приписам статті 23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відтак доводи апеляційної скарги в цій частині знайшли своє підтвердження, а оскаржувану постанову Оратівського районного суду Вінницької області від 07 травня 2025 року слід змінити в частині призначеного покарання, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої статтею 122-4 КУпАП, яка є більш серйозним правопорушенням з числа вчинених (частина 2 статті 36 КУпАП), а саме у вигляді штрафу у в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Вдовцова Сергія Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову Оратівського районного суду Вінницької області від 07 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення змінити в частині накладення адміністративного стягнення, виклавши абзаци перший третій резолютивної частини в редакції цієї постанови:

« ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП.

На підставі частини 2 статті 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень».

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета