Єдиний унікальний номер 728/714/25
Номер провадження 3/728/532/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2025 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд у складі

головуючого судді Сороколіта Є.М.

за участі:

секретаря судового засідання Кирути Л.І.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 (м. Бахмач) Ніжинського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, яка проживає в АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягалася,

за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі також КУпАП),

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, виніс постанову про таке.

І. Опис фактичних обставин.

1. ОСОБА_1 (далі також Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності), у відповідності до відомостей, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення від 22.03.2025 серії ВАД № 265903 ухилялась від виконання передбачених статтею 150 Сімейного кодексу України та статтею 12 Закону України Про охорону дитинства батьківських обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 22.03.2025 о 15 год 41 хв перебував у стані алкогольного сп`яніння в місті Бахмач по вулиці Мічуріна.

2. Вищевказані дії Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, кваліфіковано за частиною першою статті 184 КУпАП.

ІІ. Рух справи.

3. Постановою Бахмацького районного суду (далі також Суд) від 29.04.2025 № 728/714/25 відповідні адміністративні матеріали разом з протоколом про адміністративне правопорушення від 22.03.2025 серії ВАД № 265903, складеним стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, були повернуті до відділення поліції № 1 (м. Бахмач) Ніжинського районного управління ГУНП в Чернігівській області на доопрацювання.

4. Після доопрацювання вищезгадані адміністративні матеріали повторно надійшли до Суду, їх розгляд було призначено на 17.06.2025 у судовому засіданні о 12 год 20 хв.

5. У судове засідання призначене на 17.06.2025 о 12 год 00 хв, Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, з`явилася.

ІІІ. Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

6. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, надала пояснення зі змісту яких вбачається, що вона відповідально ставиться до виховання свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зокрема, останній займається спортом, бере участь у спортивних змаганнях, у тому числі й поза межами міста Бахмач, а батьки всіляко сприяють його різносторонньому розвитку.

Вказувала, що подія із вживанням алкоголю її дитиною виявилася і для неї неприємною несподіванкою та пов`язує це зі змінами у колі спілкування її дитини, яке раніше здавалося їй нормальним.

ІV. Досліджені докази.

7. На підтвердження вини Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення Суду надано такі докази, передбачені статтею 251 КУпАП, які були досліджені безпосередньо у судовому засіданні:

- протокол про адміністративне правопорушення від 22.03.2025 серії ВАД № 265903;

- копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 від 06.03.2012 серії НОМЕР_1 , де батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ;

- рапорт чергового відділення поліції № 1 (м. Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області від 22.03.2025, яким підтверджується виклик працівників поліції за заявою невстановленої особи;

- письмові пояснення лікаря ОСОБА_4 , якими підтверджується, що 22.03.2025 о 16 год 50 хв, неповнолітній ОСОБА_2 , був доставлений до КНП Бахмацька міська лікарня у стані алкогольного сп`яніння.

V. Оцінка Суду.

8. Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись виключно законом і правосвідомістю Суд наголошує на тому, що згідно зі статтею 6 Європейської конвенції з прав людини (далі також Конвенція), ратифікованої Законом України Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції від 17.07.1997 № 475/97-ВР кожному гарантоване право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

9. У згаданому контексті слід відмітити, що поняття кримінальне обвинувачення має автономне значення, котре не залежить від класифікації, що застосовується у внутрішньо-правових системах Держав-учасниць (Блохін проти Росії (Blokhin v. Russia) [ВП], § 179; Адольф проти Австрії (Adolf v. Austria), § 30). Таке тлумачення є дійсним як для визначення кримінального характеру обвинувачення, так і для моменту, з якого існує таке обвинувачення.

10. Зокрема, у § 49 справи Озтюрк проти Німеччини Європейський суд з прав людини зазначив, що Конвенція не суперечить здійсненню декриміналізації діянь поміж Держав-учасниць. Проте, якби держави мали повноваження виводити такі правопорушення за рамки Конвенції, то це могло б спричинити наслідки, несумісні з її предметом і метою.

11. Вихідну точку у встановленні того, чи має застосовуватись кримінально-правовий аспект статті 6 Конвенції, слід визначати за критеріями, перерахованими в рішенні у справі Енгель та інші проти Нідерландів (Engel and Others v. the Netherlands, §§ 82-83): внутрішньо-правова кваліфікація; характер правопорушення; суворість покарання, яке може бути застосоване до даної особи.

12. Підпункт а) частини третьої статті 6 Конвенції вказує на необхідність особливо ретельно повідомляти обвинувачення зацікавленій особі. Обвинувальний акт відіграє вирішальну роль у кримінальному переслідуванні: починаючи від його пред`явлення, особа, проти якої порушено кримінальну справу, є офіційно повідомленою про юридичну і фактологічну базу сформульованих проти неї обвинувачень (Пелісьє та Сассі проти Франції (Pelissier and Sassi v. France) [ВП], § 51; Камасінський проти Австрії (Kamasinski v. Austria), § 79).

13. Конвенційні норми визнають за обвинуваченим право бути поінформованим не лише про причину обвинувачення, тобто про матеріальні факти, висунені проти нього, і на яких ґрунтується обвинувачення, але й про характер обвинувачення, тобто про юридичну кваліфікацію цих фактів (Матточча проти Італії (Mattoccia v. Italy), § 59; Пенев проти Болгарії (Penev v. Bulgaria), §§ 33 і 42)

14. Повертаючись до фактичних обставин цієї справи, Суд зазначає, що підставою для притягнення будь-якої особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею адміністративного правопорушення.

15. Так, частиною першою статті 184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

16. Об`єктом правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів дітей, а об`єктивна сторона полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

17. Об`єктивна сторона правопорушення виражається через конкретні дії або бездіяльність, які свідчать про невиконання батьками (або особами, що їх замінюють) обов`язків щодо виховання дітей. Це може проявлятися, наприклад, у неналежному догляді за дитиною, ухиленні від забезпечення умов для навчання, потуранні асоціальній поведінці дитини (крадіжки, бродяжництво, пропуски навчання тощо) або ж відсутністю контролю за поведінкою дитини.

18. Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

19. Також Суд зауважує, що спосіб викладення диспозиції частини першою статті 184 КУпАП є бланкетним, а особа, яка визначена у статті 255 КУпАП, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зобов`язана зазначити в ньому закон/норму закону, яку порушила особа, стосовно якої складено протокол.

20. Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством, і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

21. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.1998 у справі про тлумачення терміну законодавство визначено, що під законодавством слід розуміти (охоплюється) закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України.

22. Тобто, якщо вказані акти передбачають обов`язки батьків відносно дітей, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання останніх, то за порушення таких батьків мають притягувати до відповідальності згідно з положеннями статті 184 КУпАП (зокрема, про обов`язки, які щодо дітей повинні виконувати батьки, йдеться в статтях 150 і 180 СК України та статті 12 Закону № 2402-III).

23. Зі змісту положень статті 150 СК України вбачається, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Вказаний перелік обов`язків є вичерпним.

24. Згідно зі статтею 12 Закону № 2402-ІІІ на кожного з батьків або осіб, які їх замінюють покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, оскільки останні зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

25. Водночас зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що на переконання органу Національної поліції ОСОБА_2 ухилялась від виконання батьківських обов`язків, відносно свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 22.03.2025 о 15 год 41 хв перебував у стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги статті 150 СК України і статті 8 Закону № 2402-ІІІ.

26. Проте у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, яким саме чином Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не виконувала свої батьківські обов`язки, та не зазначено, у чому саме проявилося таке неналежне виконання у контексті гарантованих цими статтями прав дітей і чим конкретно це підтверджено.

27. Згідно з повідомлення ВП № 1 (м. Бахмач) Ніжинського РУП в Чернігівській області від 29.05.2025 № 8011/124/45.1-2025 вказано, що ухилення від батьківських обов`язків ОСОБА_1 проявлялось у не забезпеченні належного виховання своєї дитини, піклування про її здоров`я і фізичний, духовний та моральний розвиток, у наслідок чого малолітній ОСОБА_2 вжив алкогольні напої.

28. Суд беззаперечно погоджується, з твердженням органу Національної поліції, що вживання дітьми алкогольних напоїв має виражений негативний вплив на здоров`я дитини, її фізичний, моральний і духовний розвиток.

29. Однак звертає увагу, що для притягнення саме батьків до адміністративної відповідальності за статтею 184 КУпАП у випадку вживання їх дітьми алкогольних напоїв, слід чітко встановлювати наявність суб`єктивної сторони інкримінованого правопорушення, тобто не роз`яснення дитині негативного впливу алкоголю на організм людини, байдужість поведінки батьків, коли дитина виявляє зацікавленість до алкогольних напоїв або ж свідоме потурання, зокрема і власним прикладом, до вживання алкоголю.

30. Суд зауважує, що згідно з частиною другою статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

31. За приписами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

32. Відповідно до статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

33. Підсумовуючи зазначене вище, Суд наголошує, що у відповідності до статті 62 Конституції України, як норми прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

34. Також Суд зазначає, що виходячи із загальних засад судочинства, визначених положеннями статті 129 Конституції України, він не має права перебирати на себе функцію обвинувача та у будь-який спосіб виправляти виявлені недоліки, зокрема самостійно перекваліфіковувати діяння, вчинення якого інкримінується.

35. Окрім того, у справі Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії (Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain, § 77, 146) ЄСПЛ установив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої права та обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться в провину, всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

В інших своїх рішеннях ЄСПЛ указує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа Коробов проти України, заява № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18.01.1978 у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), § 161).

36. З урахуванням викладеного, Суд доходить висновку, що у діях Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутні усі необхідні елементи складу інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 КУпАП, а саме відсутні ознаки ухилення від виконання батьківських обов`язків у контексті положень статей 150 СК України і статтею 12 Закону Закону № 2402-ІІІ.

37. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

38. Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 1, 9, 23, 184, 247, 276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Закрити провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя

Бахмацького районного суду Сороколіт Євген Миколайович