Справа № 161/5492/25 Провадження №33/802/385/25 Головуючий у 1 інстанції:Рудська С. М.
Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2025 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Тарновської О.В., захисника Карпука А.С., розглянувши апеляційну скаргу захисника Карпука А.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду від 07 травня 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який раніше притягувався до адміністративної відповідальності постановою УПП в Житомирській обл. ДПП серії ДП18 № 792557 від 25.07.2024 за ч.2 ст.126 КУпАП, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.03.2025 об 11:38 год в м. Луцьку по вул. Агрономічна, ОСОБА_1 , в порушення вимог п. 2.1 «а» ПДР України, повторно протягом року керував автомобілем «VOLVO V50», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, тобто не отримавши посвідчення водія відповідної категорії. Такими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст.126 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі адвокат Карпук А.С. вважає оскаржувану постанову незаконною. Вказує на порушення права ОСОБА_1 на захист, оскільки останній перебуваючи на військовій службі, не повідомлявся судом про дату та час розгляду справи, шляхом направлення виклику на адресу військової частини. Зазначає, що суд, в порушення ст.ст.211, 245 КУпАП замість повернення справи на доопрацювання, займався самостійним збиранням доказів. Також, звертає увагу, що судом неправомірно позбавлено ОСОБА_1 права керування транспортним засобом, зважаючи на той факт, що він такого права взагалі не отримував. Враховуючи викладене, просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши захисника адвоката Карпука А.С., який скаргу підтримав з підстав викладених у ній, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно вимог ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд першої інстанції допустив порушення вимог ст.268 КУпАП з огляду на наступне.

Так, суд першої інстанції, розглянув справу у відсутності ОСОБА_1 та його захисника Карпука А.С.

Проте з такими висновками суду неможна погодитися. Суд, у відповідності з вимогами ст.7 КУпАП, повинен здійснювати судочинство в справах про адміністративні правопорушення на основі суворого додержання законності.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року, №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу суддів на неухильне виконання вимог ст.268 КУпАП та неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника свої прав.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 та його захисника було повідомлено про час та дату розгляду справи, проте захисник ОСОБА_2 07.05.2025 о 09:53год звернувся з клопотанням про відкладення розгляду (а.с.27-29).

За таких обставин, враховуючи те, що справу розглянуто і притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутності його та захисника, при цьому були порушені вимоги ч.1 ст.268 КУпАП, суддя приходить до висновку про необхідність скасування постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 травня 2025 року та прийняття нової постанови, як це передбачено п.3 ч.8 ст.294 КУпАП.

Апелянт вказує про те, що матеріали справи не містять доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень.

Проте, такі доводи на увагу суду не заслуговують з врахуванням наступного.

За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №273047 від 16.03.2025 вбачається, що ОСОБА_1 , який раніше притягався до адміністративної відповідальності постановою серії ДП18 № 792557 від 25.07.2024 за ч.2 ст.126 КУпАП, ставиться у провину порушення п.2.1 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.5 ст.126 КУпАП.

Пунктом 2.1(а) ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 N?1306 передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП є керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, і яка повторно протягом року вчинила порушення, передбачені частинами другою - четвертою цієї статті.

Так, доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення, стверджується такими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 273047 від 16.03.2025 (а.с.1); довідкою УПП у Волинській обл. ДПП від 17.03.2025, з якої слідує, що ОСОБА_1 має повторність вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ч.2 ст.126 КУпАП та останній посвідчення водія не отримував (а.с.2); рапортом інспектора взводу № 1 роти № 3 БУПП у Волинській обл. ДПП ст. лейтенанта поліції Костевка Ю.Ю. від 16.03.2025 (а.с.3); постановою серії ДП18 № 792557 від 25.07.2024, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.2 ст.126 КУпАП (а.с. 4); відеозаписом із нагрудної боді-камери поліцейського, яким підтверджується факт керування ОСОБА_1 16.03.2025 об 11:38 год автомобілем марки «VOLVO V50», д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.11).

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Враховуючи вищенаведені докази, які в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи і узгоджуються між собою та відтворюють картину вчинених правопорушень, суддя знаходить доводи захисника в цій частині, безпідставними.

Так, санкція ч.5. ст.126 КУпАП передбачає, накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого, тобто суб`єкт ч. 5 ст. 126 КУпАП не має права керувати транспортним засобом апріорі.

В той же час, законодавцем не передбачено іншої правової підстави для незастосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами у випадках, коли особа на час вчинення адміністративного правопорушення не отримала посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Так, слід взяти до уваги, що норми чинного КУпАП не встановлюють будь-яких обмежень щодо накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, коли воно передбачене у санкції статті КУпАП, особам, які на момент вчинення адміністративного правопорушення не мали права керування транспортними засобами.

При цьому, санкція ч.5 ст.126 КУпАП є безальтернативною стосовно видів стягнень, які мають бути накладені на особу, що порушила відповідні вимоги ПДР; дискреційні повноваження суду згідно з цією нормою поширюються виключно на визначення строку позбавлення права керування та вилучення транспортного засобу.

Отже, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції в частині позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.

Разом з тим, відповідно до ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, тому справа підлягає закриттю.

Пунктом 7 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, тобто трьох місяців з дня вчинення особою правопорушення.

Оскільки правопорушення мало місце 16.03.2025, тобто на день розгляду справи апеляційною інстанцією минув тримісячний строк для накладення адміністративного стягнення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, суддя закриває провадження у справі за зазначеною статтею.

У відповідності до ч. 7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 294, 38 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника Карпука А.С. в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 травня 2025 року, в частині накладеного адміністративного стягнення скасувати.

Справу стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя