ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/1796/25

Номер провадження 3/495/769/2025

12 червня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Топалова А.Л., розглядаючи матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

У провадження Білгород-Дністровського міськрайонного суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 15.03.2025 року серії ВАД №613393 ОСОБА_1 ставиться в провину вчинення адміністративного правопорушення з таким формулюванням: 15.03.2025 о 02:00 год., ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство щодо своєї дружини ОСОБА_2 , а саме вчинив сварку, розбив вікна, ображав нецензурною лайкою, чим завдана шкода її здоров`ю психологічного характеру.

ОСОБА_1 у судове засідання на неодноразові виклики суду не з`явився, з матеріалів справи вбачається, що дана особа обізнана про скерування даної справи на розгляд до суду, шляхом надсилання судових повісток про виклик до суду, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не надходило.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі - Закон) під домашнім насильством розуміється діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Стамбульською Конвенцією домашнє насильство розуміється як певний спосіб поведінки, якою одна особа намагається утвердити або підтримати контроль над іншою особою, що відноситься до певної вразливої групи і знаходиться у вразливій ситуації, однак це жодним чином не свідчить про те, що міжнародні договори мали намір розглядати як «домашнє насильство» будь-яке насильство, що трапляється між членами сім`ї, але яке зумовлене іншими причинами.

Згідно ст. 1 Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно, повертаючись до обставин цієї справи, суд зауважує, що статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Факт скоєння 15.03.2025 року ОСОБА_1 насильства в сім`ї, окрім іншого, має підтвердження також поясненнями заявниці ОСОБА_2 , поясненнями ОСОБА_1 .

За наведеного вище в діях ОСОБА_1 судом вбачаються ознаки правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та підстави для накладення адміністративного стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого ним правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, а також інші обставини справи та вважає можливим обрати стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

На думку суду застосування даного виду адміністративного стягнення буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з ОСОБА_1 підлягає судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст.245, 283-284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три місяці.

Суддя Анна ТОПАЛОВА