17.06.2025
Справа № 696/458/25
№ 3/696/366/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року м. Кам`янка

Суддя Кам`янського районного суду Черкаської області Білопольська Н.А., розглянувши матеріали, які надійшли із сектору поліцейської діяльності № 2 (м. Кам`янка) відділу поліції № 2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера,

до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 439215 від 18 квітня 2025 року, ОСОБА_1 30 березня 2025 року, близько 19 год. 00 хв., неподалік Ребедайлівського ставу на межі людських городів, ображав нецензурною лайкою ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян, а також ст. 28 Конституції України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 Поліщук О.Ю. вину у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не визнав. Просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Диспозицією статті 173 КУпАП передбачено відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Для визначення поняття громадський порядок суд виходить із загальноприйнятого тлумачення цього поняття та встановленої судової практики про те, що громадський порядок - це стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою, образливим чіплянням до громадян або вчинення подібних дій.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною статтею, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його вчинення, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу. До таких місць можна віднести під`їзди житлових будинків, підземні переходи, ліфти, таксофони, заклади охорони здоров`я, навчальні та освітньо-виховні заклади, дитячі майданчики, спортивні майданчики та приміщення закритих спортивних споруд, громадський транспорт; стадіони, приміщення відкритих та закритих спортивних споруд, заклади громадського харчування, приміщення закладів культури, приміщення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ; приміщення підприємств, установ та організацій всіх форм власності.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Також обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є наслідки у вигляді порушення громадського спокою і спокою громадян.

Таким чином, дрібним хуліганством слід вважати дії, які спрямовані саме на порушення громадського порядку чи спокою громадян, при цьому визначальним елементом є мотив, який не може ґрунтуватися на неприязних стосунках, а має бути спрямованим в першу чергу на порушення громадського порядку через відкрите ігнорування загальноприйнятих норм та правил. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 288/1158/16-к, за відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції долучено протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 30 березня 2025 року від ОСОБА_1 про те, що 27 березня 2025 року близько 18 год. 15 хв. в с. Ребедайлівка біля ставу, що належить гр. ОСОБА_3 , виник конфлікт з громадянами ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які погрожували розправою.

Окрім того, надані письмові пояснення ОСОБА_1 від 30 березня 2025 року, з якого вбачається, що 27 березня 2025 року, близько 19 год. 00 хв., йому зателефонували та повідомили, що на ставу біля його будинку, який знаходиться неподалік, виникла пожежа. Спустившись до ставу, він пожежу не побачив, а зустрів осіб, а саме громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які почали його ображати та обзивати, погрожували вбивством. Після погроз його стан здоров`я значно погіршився.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_5 від 30 березня 2025 року вбачається, що 27 березня 2025 року в с. Ребедайлівка біля ставу, що належить ОСОБА_3 , виникала пожежа очерету. Вона зателефонувала на спецлінію 101 та повідомила орендаря ставу Кравченка. Зазначила, що під час сварки громадяни ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не погрожували фізичною розправою та вбивством ОСОБА_1 .

Водночас із письмових пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_2 від 31 березня 2025 року вбачається, що ОСОБА_4 не вживав нецензурну лексику та нікому не погрожував фізичною розправою.

Справа про адмінправопорушення розглядається та вирішується судом виключно в межах протоколу про адмінправопорушення.

З урахуванням того, що протокол про адмінправопорушення є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі, суд вважає, що складений стосовно ОСОБА_1 протокол не може бути визнаний належним та достатнім доказом наявності в його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації, особистих образ, не може свідчити про вчинення дрібного хуліганства в розумінні вимог ст. 173 КУпАП.

Суд зауважує, що із заявою про кримінальне правопорушення від 30 березня 2025 року звернувся саме ОСОБА_1 та зазначив, що дана подія сталася 27 березня 2025 року, що також зазначено у письмових поясненнях потерпілої і свідка, а не 30 березня 2025 року.

Жодних доказів на підтвердження мотиву вчинення ОСОБА_1 адмінправопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а саме порушення громадського порядку з мотиву задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей, за обставин, викладених у протоколі, матеріали справи не містять.

Будь-яких інших доказів, які б доводили вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме пояснення свідків, наявність речових доказів, показання технічних приладів та технічних засобів та ін. (ст. 251 КУпАП), посадовою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не представлено.

Розгляд справи у суді здійснюється лише в межах перевірки тих обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалах, долучених до нього, які були зібрані органом, який склав протокол. Для з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, на суд не може бути покладена функція збирання доказів, оскільки таким чином буде порушено принцип змагальності.

Саме по собі складання протоколу про адміністративне правопорушення, за відсутності даних на підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення, не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Всупереч положенням ст. 256 КУпАП, а також ст. 251 КУпАП, якою визначені докази в справі про адміністративне правопорушення, надані суду матеріали не містять належних, беззаперечних та достовірних доказів, які б доводили, що ОСОБА_1 дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП. З огляду на викладене, суд позбавлений можливості прийняти законне та обґрунтоване рішення по суті справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки вина особи не може ґрунтуватись на припущеннях, суд приходить до висновку, що в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 173, 245, 247, 251, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, - у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Кам`янський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н.А. Білопольська