Справа № 163/2431/24
Провадження № 3/163/21/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремета С.А.

з участю представника Волинської митниці Кунєвої З.Ю.,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею матеріали справи за протоколом №0374/20500/24 про притягнення до відповідальності за ст.485 МК України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, що проживає по АДРЕСА_1 , директора ТОВ «ВІКТОРІЯ ЛІДЕР ГРУП» (, 43005, м. Луцьк, вул. Шопена, буд. 22а), РНОКПП НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , будучи керівником ТОВ «ВІКТОРІЯ ЛІДЕР ГРУП», під час митного оформлення товару «транспортні засоби...», вчинила дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів в загальній сумі 1 859 670,60 грн шляхом подання митному органу сертифікатів з перевезення товару EUR.1 №№ PL/MH/AV0007240, PL/MH/AV0007241, PL/MH/AV0007526, PL/MH/AV0007659, PL/MH/AV0007722, PL/MH/AV0007756, PL/MH/AV0007757, PL/MH/AV0007761, PL/MH/AV0007884, PL/MH/AV0007969, PL/MH/AV0007971, PL/MH/AV0007982, PL/MH/AV0008031, PL/MH/AV0008034, PL/MH/AV0008152, PL/MH/AV0008373, PL/MH/AV0008453, PL/MH/AV0008489, PL/MH/AV0008536, які містять неправдиві відомості щодо країни походження товару та стали підставою для неправомірного застосування преференційного режиму, заявленого в митних деклараціях типу ІМ40ДЕ №№23UA48U4, 23UA49U3, 23UA00U2, 23UA47U9, 23UA19U9, 23UA25U7, 23UA24U8, 23UA30U8, 23UA41U5, 23UA85U7, 23UA81U3, 23UA05U7, 23UA45U3, 23UA46U2, 23UA20U0, 23UA20U3, 23UA93U8, 23UA28U2, 23UA93U0, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.485 МК України.

На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату та місце розгляду справи, зокрема шляхом надіслання на її адресу поштового відправлення та через свого захисника; будь-яких заяв, клопотань з приводу розгляду справи не подала.

Захисник особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_1 - адвокат Кінах Я.В. в судове засідання також не з`явилась, на адресу суду в день розгляду справи 05.06.2025 надіслала чергове клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із перебуванням у відпустці.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, особа, яка притягується до відповідальності, має сприяти розгляду справи, оскільки вона є найбільш зацікавленою в її розгляді.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що "…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...", тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

За обставин даної справи встановлено таке.

Справа про адміністративне правопорушення за цим протоколом №0374/20500/24 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України ОСОБА_1 надійшла на адресу Любомльського районного суду Волинської області 22.10.2024 та за допомогою автоматизованого розподілу передана на розгляд судді Шереметі С.А.

Розгляд протоколу призначено на 24 жовтня 2024 року.

У зв`язку із неявкою на розгляд справи ОСОБА_1 судове засідання відкладено на 05 грудня 2024 року та в подальшому на 09 січня 2025 року.

08 січня 2025 року від захисника Кінах Я.В. надійшло клопотання про відкладення судового розгляду та надання для ознайомлення матеріалів справи, яке було задоволено, а розгляд відкладено на 20.02.2025 року, однак ОСОБА_1 та її захисник не з`явились.

В день призначеного розгляду захисник Кінах Я.В. подала клопотання про відкладення розгляду через неможливість прибути в судове засідання у зв`язку із участю в слідчих діях.

Таке клопотання знову було задоволено та розгляд протоколу відкладено на 20.03.2025.

В цей день адвокат Кінах Я.В. надіслала чергове клопотання про відкладення справи через зайнятість в іншому процесі, яке також задоволено судом з відкладенням дати розгляду справи на 27.03.2025 року.

В день призначення справи до розгляду захисник Кінах Я.В. надіслала клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із перебуванням у відрядженні.

Таке клопотання захисника знову було задоволено та судове засідання відкладено на 03.04.2025 року, однак розгляд справи знову було відкладено за клопотанням захисника Кінах Я.В. на 15.05.2025 року.

В цей день захисник Кінах Я.В. знову подала клопотання про відкладення справи через зайнятість в інших процесах, яке знову ж таки було задоволено з відкладенням розгляду справи на 05.06.2025.

В це судове засідання ні ОСОБА_1 , ні її захисник Кінах Я.В. не з`явились, а ОСОБА_2 подала чергове клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із перебуванням у відпустці.

З аналізу вищенаведеного руху справи встановлено, що суд неодноразово задовольняв клопотання про відкладення, надаючи сторонам достатньо часу для участі. Інтервали між датами судових засідань були достатніми для планування захисником свого робочого часу та давали можливість останній прийняти участь в розгляді справи.

Крім цього у своїх клопотаннях захисник жодного разу не вказувала про заздалегідь заплановані відрядження, судові процеси та відпустки та не просила про непризначення справи до розгляду в ці дні.

Також про дату судового засідання на 05.06.2025 року захисник була повідомлена 21.05.2025, тобто до вибуття у відпуску, що давало останній можливість спланувати таку відпуску із врахуванням призначення справи, розгляд якої вже недноразово було відкладено, а тому суд вважає, що така заява про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає, оскільки спрямована на затягування розгляду справи.

Відпустка захисника не є об`єктивною і непереборною перешкодою для участі в судовому засіданні, оскільки захист міг забезпечити заміну адвоката.

Оскільки судом вжито усіх можливих і передбачених законом заходів для забезпечення участі особи та її захисника у розгляді протоколу, враховуючи тривалу історію відкладень суд постановив визнати причину неявки сторони захисту неповажною, розгляд справи провести на підставі наявних матеріалів, що не буде вважатися порушенням права на захист, оскільки судом в повній та достатній мірі було забезпечено можливість реалізації такого права.

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявила, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, просила накласти стягнення в межах санкції ст.485 МК України.

Дослідження доказів по справі встановлено таке.

Факт ввезення на митну територію України товару «транспортні засоби..» і випуск їх у вільний обіг підтверджується доданими до протоколу митними деклараціями типу ІМ40ДЕ №№23UA48U4, 23UA49U3, 23UA00U2, 23UA47U9, 23UA19U9, 23UA25U7, 23UA24U8, 23UA30U8, 23UA41U5, 23UA85U7, 23UA81U3, 23UA05U7, 23UA45U3, 23UA46U2, 23UA20U0, 23UA20U3, 23UA93U8, 23UA28U2, 23UA93U0.

Відправником товару виступала компанія «Firma "WORA» (Estonia), отримувачем - ТОВ «ВІКТОРІЯ ЛІДЕР ГРУП».

Декларантом у митних деклараціях зазначена ОСОБА_1 .

Відповідно до облікової картки ЗЕД та податкового блоку станом на дату подання митних декларацій керівником отримувача товару ТОВ «ВІКТОРІЯ ЛІДЕР ГРУП» є ОСОБА_1 .

У графі 36 митних декларацій заявлена преференція при сплаті мита за митне оформлення товару за кодом 410 (Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС).

Преференція заявлена на підставі сертифікатів з перевезення товару EUR.1 №№ PL/MH/AV0007240, PL/MH/AV0007241, PL/MH/AV0007526, PL/MH/AV0007659, PL/MH/AV0007722, PL/MH/AV0007756, PL/MH/AV0007757, PL/MH/AV0007761, PL/MH/AV0007884, PL/MH/AV0007969, PL/MH/AV0007971, PL/MH/AV0007982, PL/MH/AV0008031, PL/MH/AV0008034, PL/MH/AV0008152, PL/MH/AV0008373, PL/MH/AV0008453, PL/MH/AV0008489, PL/MH/AV0008536.

Згідно інформації отриманої митним органом від уповноваженого органу Республіки Польща від 24.05.2024 №0201-ІGC.43312-22.2024 встановлено, що видача сертифікатів EUR.1 не підтверджена, печатка та підпис у сертифікатах не відповідають зразкам печаток та підписів посадових осіб, уповноважених легалізувати сертифікати.

З огляду на таку інформацію заступника начальник управління - начальника відділу контролю класифікації товарів управління контролю та адміністрування митних платежів у доповідній записці від 15.07.2024 зазначив, що указані в сертифікатах товари не мають преференційного походження, тому доплаті до Державного бюджету за 19-ма митними деклараціями типу ІМ40ДЕ №№23UA48U4, 23UA49U3, 23UA00U2, 23UA47U9, 23UA19U9, 23UA25U7, 23UA24U8, 23UA30U8, 23UA41U5, 23UA85U7, 23UA81U3, 23UA05U7, 23UA45U3, 23UA46U2, 23UA20U0, 23UA20U3, 23UA93U8, 23UA28U2, 23UA93U0 підлягають митні платежі в загальній сумі 1 859 670,60 грн. Управлінню проведення митного аудиту визначено здійснити контрольно-перевірочні заходи у відповідності до положень статей 345-354 МК України до платника податків ТОВ «ВІКТОРІЯ ЛІДЕР ГРУП».

Відповідно до акту від 25.10.2024 № 44/24/7.3-19/44549924 «Про результати документальної невиїзної перевірки дотримання ТОВ «ВІКТОРІЯ ЛІДЕР ГРУП» () вимог законодавства України з питань митної справи щодо обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування за МД» проведеною перевіркою встановлено порушення ТОВ «ВІКТОРІЯ ЛІДЕР ГРУП» вимог:

- Доповнення 1 до Регіональної конвенції, Угоди про політичне співробітництво, вільну торгівлю і стратегічне партнерство між Україною та Сполученим Королівством Великої Британії і Північної Ірландії в частині відсутності підтвердження статусу преференційного походження товарів, ч.1 ст.257, ч.5 ст.280 МК України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита, зокрема, за 19-ма МД типу ІМ40ДЕ вказаними вище в сумі 1 549 725,49 грн;

- підпункту в) пункту 185.1 статті 185, пункту187.8 статті 187, пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість, зокрема, за 19-ма МД типу ІМ40ДЕ в сумі 309 945,11 грн.

Отже загальна суму митних платежів яка підлягає сплаті становить 1 859 670,60 гривень.

Згідно з ч.1 ст.41 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару або засвідчена декларація про походження товару, або декларація про походження товару, або сертифікат про регіональне найменування товару.

Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом цієї країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару (ч.3 ст.41 МК України).

Відповідно до ч.1 ст.43 МК України перевірка документів, що підтверджують країну походження товару, зазначених у статті 41 цього Кодексу, здійснюється відповідно до цієї статті після завершення митного оформлення.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.280 МК України ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України. Ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України. До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом. До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Частиною 1 статті 281 МК України встановлено, що допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Протоколу І Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів: (a) сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III до цього Протоколу; або (b) у випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, - декларація, що надалі іменуватиметься "декларацією інвойс", надана експортером до інвойса, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати.

За змістом ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частина восьма статті 257 МК України передбачає, що митне оформлення товарів здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених МК України для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, у тому числі про країну походження товару.

Стаття 485 МК України визначає відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

При цьому, статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Досліджені у справі докази у своїй сукупності достатньо підтверджують той факт, що переміщення в адресу ТОВ «ВІКТОРІЯ ЛІДЕР ГРУП» і випуск у вільний обіг товарів «транспортні засоби..» за митними декларацією типу ІМ40ДЕ що зазначені вище відбулося з використанням сертифікатів з перевезення товару EUR.1, видача яких під час проведеної перевірки компетентним органом Республіки Польща підтверджена не була, що свідчить про безпідставність заявлення в цих митних деклараціях преференції за кодом 410 і, як наслідок, неправомірне звільнення від сплати митних платежів в обсязі, передбаченому чинним законодавством України.

Заінтересованою стороною з економічної точки зору у здійсненні поставки товарів із використанням сертифікатів з перевезення товару EUR.1 є саме очолюване ОСОБА_1 товариство «ВІКТОРІЯ ЛІДЕР ГРУП».

Жодної економічної вигоди у використані указаного сертифіката для продавця товару компанії «Firma "WORA» (Estonia) по справі не вбачається.

Від дня складання протоколу про порушення митних правил (10 вересня 2024 року) та по дату розгляду справи в суді жодних претензій продавцю компанії«Firma "WORA» (Estonia) з приводу не підтвердження компетентними органами сертифікатів з перевезення товару EUR.1 ТОВ «ВІКТОРІЯ ЛІДЕР ГРУП» не пред`являло, хоча для цього мало реальну можливість та більш як достатньо часу.

Така пасивна поведінка ОСОБА_1 лише підтверджує вище зроблені висновки щодо винуватості отримувача товару у вчиненні дій, спрямованих на неправомірне зменшення розміру митних платежів шляхом подання митному органу сертифікатів з перевезення товару EUR.1, автентичність яких не підтверджена.

Відповідь митних органів Респубілки Польща здобута у передбаченому МК України порядку, є офіційним документом, який складений і видавався службовою особою від імені органів державної влади іноземної країни та посвідчує важливі факти, які мають правове значення, а тому є належним і допустимим доказом по справі в розумінні ст.495 МК України, і цей доказ нічим не спростований.

Жодного прямого чи непрямого доказу, який би ставив під сумнів указану відповідь митних органів Республіки Польща, по справі не здобуто.

Досліджені в справі докази жодним чином не спростовані, тому є належними і допустимими у підтвердженні фактів і обставин, які підлягають доведенню у цій справі.

Стосовно направлення справи для приєднання до матеріалів кримінального провадження № 0000006, то матеріали справи не містять жодних відомостей про те, що по наведених у протоколі про порушення митних правил № 0374/20500/24 фактах здійснюється кримінальне провадження, у тому числі в рамках кримінального провадження № 0000006, тому клопотання адвоката Кінах Я.В. задоволенню не підлягає.

Згідно із ч.2 ст.459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил … при вчиненні таких порушень підприємствами можуть бути посадові особи цих підприємств.

Пунктом 43 ст.4 МК України визначено, що посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання такими підприємствами вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

Отже, в силу вище наведених норм митного законодавства ОСОБА_1 , будучи на момент подання митних декларацій типу ІМ40ДЕ в кількості 19 штук керівником ТОВ «ВІКТОРІЯ ЛІДЕР ГРУП», є належним суб`єктом відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України.

Таким чином, ураховуючи встановлені фактичні обставини справи та норми чинного законодавства, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст.485 МК України порушення митних правил є повністю доведеною поза будь-яким розумним сумнівом, тому вона підлягає відповідальності в межах санкції даної норми.

Враховуючи конкретні обставини справи, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин, стягнення на ОСОБА_1 слід накласти у виді штрафу в розмірі 100 відсотків несплаченої суми митних платежів.

З порушниці відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України № 3674-VI підлягає стягненню судовий збір у відповідному розмірі.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, і накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 1 859 670 (один мільйон вісімсот п`ятдесят дев`ять тисяч шістсот сімдесят) гривень 60 копійки.

Штраф в розмірі 1 859 670 (один мільйон вісімсот п`ятдесят дев`ять тисяч шістсот сімдесят) гривень 60 копійки підлягає стягненню на рахунок UA5003500 в Казначействі України (ЕАП) (, отримувач ГУК у Волинській області/село Вишнів, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу "адміністративні штрафи та інші санкції "05" Державна митна служба України").

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок UA0003480 в Казначействі України (ЕАП) (отримувач ГУК у Волинській області/місто Любомль, , код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір").

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.А.Шеремета