ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 669/209/25

Провадження № 33/820/451/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Семченко Галини Сергіївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Семченко Галини Сергіївни на постанову Білогірського районного суду Хмельницької області від 21травня 2025 року,-

в с т а н о в и л а :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , який працює вантажником ПРАТ «Теофіпольський цукровий завод»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

За постановою суду, 08 березня 2025 року о 17 год. 50 хв. громадянин ОСОБА_1 по вул. Незалежності, 7 в с. Денисівка Шепетівського району Хмельницької області, керував електроскутером «Fada № 9», без державного реєстраційного номера, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку на місці за допомогою використання спеціальних технічних засобів та проходження медичного огляду в медичному закладі для встановлення стану сп`яніння відмовився.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_1 адвокат Семченко Г.С. подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченогоо ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанову вважає незаконною та необгрунтованою.

Поза увагою суду залишилось те, що відомості, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_1 керував електровелосипедом, а не електроскутером.

Також, не враховано, що електровелосипед, яким керував ОСОБА_1 , не є механічним транспортним засобом, тому ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Семченко Г.С. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями п. 4 абз. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Незалежно від того, що ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, його винуватість доводиться сукупністю доказів, досліджених місцевим судом.

Так, із даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 266030 від 08 березня 2025 року вбачається, що 08 березня 2025 року о 17 год. 50 хв. громадянин ОСОБА_1 , керував електроскутером «Fada», без державного реєстраційного номера, по вул. Незалежності, 7 в с. Денисівка Шепетівського району Хмельницької області з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку на місці за допомогою використання спеціальних технічних засобів та проходження медичного огляду в медичному закладі для встановлення стану сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР (а.с. 3, 9).

Відомостями із направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до медичного закладу КНП «Білогірська багатопрофільна лікарня» від 08.03.2025 року підтверджується, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння він відмовився (а.с. 10).

Наведені докази узгоджуються із даними відеозаписів, що наявні в матеріалах справи, якими підтверджується, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції. У ході спілкування поліцейський виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився. При цьому водій підтвердив, що вживав алкогольні напої пиво. Працівник поліції роз`яснив права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП і склав протокол про адміністративне правопорушення за порушення п.2.5 ПДР (а.с.13).

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про достатність доказів та доведеність вини ОСОБА_1 порушенні ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, слушними є доводи сторони захисту про те, що 08 березня 2025 року ОСОБА_1 , під час зупинки його працівниками поліції, керував електровелосипедом «FADA», а не електроскутером «FADA».

У зв`язку з цим, на підставі п. 4 абз. 8 ст. 294 КУпАП постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині зазначення транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 .

Що ж стосується твердження про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, потужністю 1000 Вт, який не належить до категорії механічного транспортного засобу, і тому він не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то апеляційний суд виходить з наступного.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП визначає відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортним засобом, а не механічним транспортним засобом.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (зі змінами), при розгляді адміністративних справ, зокрема ст. 130 КУпАП, суди мають враховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема, ст. 121 КУпАП, п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 13-06.

Згідно з п. 1.10 ПДР України транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.

Відповідно до п. 2.13. ПДР України транспортні засоби категорії А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» № 2344-ІІ від 05.04.2001 р. та Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» № 2956-ІХ від 24.02.2023 р. електричний колісний транспортний засіб - це дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.

Відповідно до висновку Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеного у постанові від 01 березня 2018 року, справа № 278/3362/15к (провадження № 51-877км18), будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів.

У постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 127/5920/22 вказано, що використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні статті 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна, а для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката, як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.

Таким чином, особа, яка керує електричним колісним транспортним засобом, є водієм транспортного засобу, у розумінні положень п. 1.10 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтвердив, що керував електровелосипедом, який приводив в рух за допомогою двигуна.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 керував електровелосипедом із потужністю електродвигуна 1000 Вт., який був обладнаний сидінням, призначений для перевезення людей, та приводився в рух за допомогою двигуна, тобто мав всі ознаки транспортного засобу, був повноцінним учасником дорожнього руху, мав права і ніс обов`язки водія транспортного засобу, відтак і за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, у його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням наведеного, місцевий суд прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з яким погоджується апеляційний суд.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає особі правопорушника.

Враховуючи вищезазначене, постанова суду першої інстанції в частині зазначення транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 на момент його зупинки працівниками поліції, підлягає зміні на підставі п. 4 абз. 8 ст. 294 КУпАП, в іншій частині постанова є законною, обґрунтованою та вмотивовано.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Семченко Галини Сергіївни задовольнити частково.

Постанову Білогірського районного суду Хмельницької області від 21травня 2025 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Вважати ОСОБА_1 притягнутим до адміністративної відповідальності за те, що він 08 березня 2025 року о 17 годині 50 хвилин керував електровелосипедом «FADA», без державного реєстраційного номера по вул. Незалежності, 7 в с. Денисівка Шепетівського району Хмельницької області, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку на місці зупинки за допомогою використання спеціальних технічних засобів та проходження медичного огляду в медичному закладі для встановлення стану сп`яніння відмовився.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.