Провадження № 3/127/3143/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т. П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №671101 від 28 квітня 2025 року, ОСОБА_1 ухилилася від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 Сімейного Кодексу України, щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого її син протягом останнього часу ображає однокласників у КЗ «Вінницький ліцей №23», а саме - нецензурно виражається, інколи б`ється, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 факту вчинення правопорушення не визнала, вказує, що вона займається вихованням сина. При цьому пояснила, що, дійсно, протягом останнього часу між його сином та двома дівчатами в класі виникають конфлікти, діти його провокують словесно, її син не може стримати власних емоцій та також відповідає їм у відповідь. При цьому, зазначає, що її син, ОСОБА_2 , виховується у здоровій моральній атмосфері, в сім`ї панують доброзичливі відносини, вона постійно спілкується із сином, цікавиться його життям та станом здоров`я, пояснює йому шляхи вирішення будь-яких конфліктів виключно мирним шляхом. Також, вказує, що у зв`язку із даними конфліктними ситуаціями, вона разом із сином зверталася за допомогою та консультацією до психолога, вони відвідували невролога. Наразі дитину переведено на навчання до іншого навчального закладу.

Захисник Молявчик О. В. просив закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 1 ст.184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таке ухилення може полягати в різних формах як навмисних дій, так і бездіяльності у виконанні батьківських обов`язків щодо дитини, визначені законом.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх, які зокрема регламентуються законодавством.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно положень ст. 150 СК України, батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У частині 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 визначено, що не піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя це незабезпечення необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складник виховання; не спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявлення інтересу до її внутрішнього світу; не створення умов для здобуття нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Отже, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не вважається будь-яка дія, а лише невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством, і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.

З матеріалів справи слідує, що уповноваженим органом поліції до суду був скерований протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №671101 від 28 квітня 2025 року, ОСОБА_1 ухилилася від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 Сімейного Кодексу України, щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого її син протягом останнього часу ображає однокласників у КЗ «Вінницький ліцей №23», а саме - нецензурно виражається, інколи б`ється.

Тобто, суд в межах даного протоколу має встановити, чи допущено ОСОБА_1 порушення вимог ч.1 ст. 184 КУпАП.

Однак, з даного протоколу не вбачається підтвердження в чому саме проявилася об`єктивна сторона вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, зокрема, те, чи взагалі вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання сина (які саме дії вчинила чи не вчиняла ОСОБА_1 , спрямовані на ухилення від виконання батьківських обов`язків), яких саме обов`язків, передбачених ч.ч. 1-7 ст. 150 СК України, вона не виконала, чи була заподіяна шкода інтересам сина (потерпілими від вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП є неповнолітні особи по відношенню яких здійснюється ухилення від виконання батьківських обов`язків), як цього вимагає диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Натомість протокол містить лише формальне посилання на порушення, допущені ОСОБА_1 , без конкретизації від яких саме передбачених Законом обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання свого сина вона ухилилася.

У випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшуковувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Окрім того, матеріали цієї справи не містять доказів на підтвердження факту ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків щодо малолітнього сина.

Для підтвердження обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №671101 від 28 квітня 2025 року, долучено такі документи: рапорт старшого інспектора з ЮП СВГ ВП №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області від 28 квітня 2025 року, доповідну записку вчителя початкових класів КЗ «ВЛ №23», письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , пояснення ОСОБА_1 , копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 від 03 серпня 2017 року.

Із рапорту старшого інспектора з ЮП СВГ ВП №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області від 28 квітня 2025 року, слідує, що до нього звернулася директор КЗ «ВЛ №23» та повідомила, що протягом останнього часу, учень 2-В класу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , систематично порушує правила поведінки на уроках, на зауваження реагує агресивно, сперечається, кривляється, не працює в зошиті; відмовляється співпрацювати з однокласниками та вчителем; від роботи в групах відмовляється, агресивно реагує, якщо хтось з однокласників випадково торкнеться його, проходячи до шафи з одягом; керівник даного класу неодноразово зверталася до матері ОСОБА_1 та наголошувала про те, що син погано навчається та порушує режим школи, однак бесіда з батьками не приносила позитивного результату. 28 квітня 2025 року працівником ювенальної превенції відділення №1 Вінницького РУП з малолітнім ОСОБА_6 проведено профілактичну бесіду про недопущення подібних вчинків у майбутньому.

Аналогічна за змістом інформація щодо поведінки ОСОБА_2 слідує із доповідної записки вчителя початкових класів КЗ «Вінницький ліцей №23», класного керівника 2-В класу, ОСОБА_7 .

Із письмових пояснень ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 25 квітня 2025 року, які є батьками дітей, які навчаються в одному класі із ОСОБА_2 , слідує, що ОСОБА_8 ображає дітей, висловлюється нецензурною лайкою, штовхається, його поведінка є неналежною.

З пояснення ОСОБА_1 від 28 квітня 2025 року слідує, що вона є матір`ю ОСОБА_2 , протягом останнього часу у її сина виникають конфліктні ситуації, вона постійно проводить виховні бесіди із сином щодо його поведінки.

Однак, вказаними доказами не доведено поза розумним сумнівом факту ухилення ОСОБА_1 від виконання, передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання сина, що в свою чергу не надає можливості зробити висновок про наявність в її діях складу правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Інші належні та допустимі докази, які б засвідчували вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

Крім того, суд звертає увагу, що в судовому засіданні встановлено, що малолітній ОСОБА_2 змінив навчальний заклад. В свою чергу ОСОБА_1 , реагуючи на виниклі проблеми, зверталася на консультацію до психолога, невролога, постійно спілкується із сином, цікавиться його життям, бере участь у його вихованні.

З психологічної характеристики ОСОБА_2 від 01 травня 2025 року, наданої практичним психологом Центру життєстійкості у Вінницькій територіальній громаді, слідує, що ОСОБА_9 - доброзичлива, активна дитина з високим потенціалом для розвитку. За умови врахування його особистісних особливостей (зокрема гіперактивності) та створення сприятливого освітнього середовища, здатен успішно адаптуватися в колективі. Емоційний стан на консультаціях стабільний, поведінка контрольована, дитина дотримується правил, висловлює свої потреби словами, позитивно налаштований до дорослого, довіряє спеціалісту, відкритий до співпраці.

Відповідно до довідки лікаря - невролога медичного центру «Моє здоров`я» від 06 травня 2025 року, на час огляду ОСОБА_10 патології з боку нервової системи та психічних розладів немає; рекомендована колективна форма навчання.

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_1 виконує свої батьківські обов`язки щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання сина.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, аналізуючи докази по справі про адміністративне правопорушення, з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

З огляду на викладене, зважаючи, що об`єктивними даними не підтверджено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КпАП, а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст. 184, 221, 247, 268, 276, 279, 283, 284, 287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 184 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу та події правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: