Справа № 344/1542/25
Провадження № 33/4808/392/25
Категорія ст. 124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Деркач Н. І.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Крупея С.Є., потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 квітня 2025 року, якою провадження щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Суддею суду першої інстанції встановлено, що 19 січня 2025 року о 17 год. 54 хв. ОСОБА_1 в м. Івано-Франківськ по вул. Сагайдачного, 78Д, керуючи автомобілем марки «Renault Logan» д.н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи з другорядної дороги на головну (перехрестя Сагайдачного-Надрічна), під час маневру, а саме повороту ліворуч, не переконалася в безпечності проїзду перехрестя та допустила зіткнення з автомобілем марки «Lexus LX470» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушила вимоги п.п. 2.3 б), п. 16.11. ПДР України, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, тим самим вчинила правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Так, суддею суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,провадження по адміністративній справі щодо неї закрито підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить постанову судді скасувати, та провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Не згідна з постановою у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції обставинам справи, а також через порушення норм матеріального та процесуального права. Вважає, що приймаючи рішення про закриття на підставі ст. 38 та п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, суддя допустив неповноту і не дослідження доказів по справі та не розкрив їх суті, не дав їм належної оцінки, а лише формально закрив справу. Посилається на те, що справу розглянуто без її участі та участі захисника, чим порушено його право на захист, вимоги ст. 268 КУпАП. Зауважує, що було відмовлено у фіксації судового засідання, незважаючи на клопотання.

В судове засідання апеляційного суду з`явились особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , якій роз`ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП, захисник Крупей С.Є., якому роз`ясненні права, передбачені ст. 271 КУпАП, потерпілий ОСОБА_2 , якому роз`яснені права, передбачені ст. 269 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду:

- ОСОБА_1 та її захисник Крупей С.Є. підтримали доводи апеляційної скарги, просили постанову суду скасувати, провадження по справі закрити підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки винуватцем у вказаній ДТП вважають іншого водія ОСОБА_2

- потерпілий ОСОБА_2 просив рішення суду залишити без змін, оскільки, на його думку, саме водій ОСОБА_1 виїжджаючи з другорядної дороги на головну дорогу, вчинила маневр повороту ліворуч, не переконавшись в безпеці руху та не надавши йому переваги в русі.

Заслухавши доводи сторін, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що така не підлягає до задоволення.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу, повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№225132 від 19 січня 2025 року (а.с. 1) 19 січня 2025 року о 17 год. 54 хв. в м. Івано-Франківськ, вул. Сагайдачного Гетьмана, 78Д, водій ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом «Renault Logan» д.н.з. НОМЕР_1 виїжджаючи з другорядної дороги на головну (перехрестя Сагайдачного-Надрічна) під час маневру, а саме поворот ліворуч не переконалась в безпечності проїзду перехрестя та допустила зіткнення з транспортним засобом «Lexus LX470» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі під керуванням водія ОСОБА_2 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила п.п. 2.3 б), п. 16.11 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Цей протокол про адміністративне правопорушення складений на бланку відповідного зразка, уповноваженою на те особою поліцейським 1 взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Івано-Франківській області старшим сержантом поліції Блага Г.В. з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний нею, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Зі схеми місця ДТП, яка сталася 19 січня 2025 року о 17 год. 54 хв. в м. Івано-Франківськ по вул. Сагайдачного, 78Д Надрічна (а.с. 2) вбачається ділянка дороги, на якій сталась дорожньо-транспортна пригода, дорожня обстановка, позначено місце зіткнення транспортних засобів після зіткнення.

Відповідно до схеми ДТП транспортні засоби отримали наступні механічні пошкодження: 1) транспортний засіб марки «Lexus LX470» - тріщина правої передньої частини переднього бампера з пошкодженням ЛФП, тріщина омивача передньої правої фари;

2) транспортний засіб марки «Renault Logan» - тріщина передньої лівої сторони переднього бампера з пошкодженням ЛФП, вм`ятина передньої лівої сторони (крила) з пошкодженням ЛФП.

Схема підписана водіями, та жодних зауважень останні не висловлювали, як і до обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№225132 від 19 січня 2025 року.

В письмових поясненнях від 19 січня 2025 року (а.с. 3)ОСОБА_1 зазначила, що вона рухалась по вул. Сагайдачного, маючи намір здійснити поворот ліворуч на вул. Надрічну, зупинилась перед перехрестям доріг, так як це вимагає розмітка і ПДР, щоб дати можливість проїзду авто, які мають перевагу і рухалися зі сторони вул. Надрічна ліворуч від неї. Перед початком руху, подивилася ліворуч і побачила, що там немає авто, потім подивилася праворуч, одночасно починаючи рух та проїжджу частину вул. Надрічна, повільний рух, пропустивши авто, що рухалися справа від неї, з наміром поїхати за ними пропустивши їх. Однак, ліворуч, зі сторони переїзду, рухався водій авто Lexus. ОСОБА_1 вказала, що мала підозру, що він рухався з недопустимою швидкістю, оскільки після того , як вона вдруге повернула говору ліворуч, авто було біля її авто на мінімальній відстані після чого відбулося зіткнення, внаслідок якого погнувся її бампер та бампер водія тріснув, бо він пластмасовий. Вважає, що водій Lexus бачив рух її авто, мав взяти до уваги дорожню обстановку і дотримавшись вимог п. 12.3 і 12.4 Правил дорожнього руху здійснити гальмування, але він не зробив цього, бо очікував, що гальмуватиме водій ОСОБА_1 , а далі він проскочить і поїде далі.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснила, що вона не вважає себе винуватою. Стверджувала, що водій ОСОБА_2 рухався з перевищенням швидкості, та вона мала перевагу в русі, оскільки вона завершувала маневр, водій ОСОБА_2 міг запобігти зіткненню транспортних засобів.

Враховую, що під час оцінки пояснень ОСОБА_1 береться до уваги не сам факт визнання чи заперечення особою своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення,а ті фактичні дані, які мають значення для встановлення фактичних обставин у справі про адміністративне правопорушення та оцінюються у сукупності з усіма іншими встановленими відомостями.

В письмових поясненнях від 19 січня 2025 року (а.с. 4) ОСОБА_2 зазначив, що рухався на автомобілі «Lexus LX470» д.н.з. НОМЕР_2 по головній дорозі по вул. Надрічна від залізно-дорожнього переїзду в бік «Велесу». В нього в`їхав автомобіль «Renault», який виїжджав з другорядної дороги вулиці Сагайдачного на головну дорогу та мав намір здійснити поворот ліворуч.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що їхав по головній дорозі в лівій з двох смуг з дозволеною швидкістю, бачив, що автомобіль «Renault» під керуванням водія ОСОБА_1 знаходився в правій смузі його руху, але розраховував на те,що водій вказаного автомобіля дасть йому перевагу, оскільки він рухався по головній дорозі. Зазначив, що ОСОБА_1 не дивилася в його сторону, він сигналив та моргав фарами, коли побачив, що вона не реагує, дивиться в іншу сторону, почав гальмувати, після чого відбулося зіткнення. Вважає винуватим водія ОСОБА_1 .

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 2.3 б) Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 16.11 Правил дорожнього руху на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Таким чином вважаю, що вищевикладена сукупність доказів з урахуванням показань учасників ДТП беззаперечно свідчить про порушення ОСОБА_1 п.п. 2.3 б), п. 16.11. ПДР України.

Твердження сторони захисту про те, що зазначена ДТП сталася через порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 не суперечить матеріалам справи, однак не є предметом перевірки в межах розгляду даної справи в якій розглядається обвинувачення у вчиненні порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 .

Встановити ймовірну винуватість водія ОСОБА_2 в порушенні ПДР під час досліджуваної ДТП, можливо лише у разі якщо уповноваженою посадовою особою буде складено відповідний протокол та відправлено до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Сукупність вищевказаних доказів, характер та ступінь механічних пошкоджень транспортних засобів в результаті дорожньо-транспортної пригоди, розташування транспортних засобів відповідно до схеми дорожньо-транспортної пригоди, пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Твердження сторони захисту про те, що існує реабілітуюча обставина для закриття провадження згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - відсутність події і складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в діях ОСОБА_1 не є слушною, оскільки спростовується сукупністю доказів по справі.

Реабілітуючими є обставини, за якими особа визнається невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, що виключає обов`язки по відшкодуванню збитків, відновлює її репутацію.

Закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, без вирішення питання щодо винуватості особи, є закриттям за нереабілітуючої підстави, порушує принцип правової визначеності, що є складовим принципу верховенства права, звужує права як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і потерпілого.

Звертаю увагу, що нормами КУпАП не встановлено будь-яких обмежень при розгляді справи судом відносно встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, підтвердження чи спростування вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Твердження сторони захисту про порушення процедури розгляду за відсутності сторін за умови, що вони з`явилися до суду, та їх не запросили до залу судових засідань вважаю не є підставою для скасування судового рішення.

Так, дійсно відповідно до листа начальника ТУ Служби судової охорони у Івано-Франківській області від 05 червня 2025 року ОСОБА_4 вбачається, що ТУ Служби судової охорони у Івано-Франківській області надано копії витягу з Журналу відвідувачів Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області за 23 квітня 2025 року (Інв. № 468 від 11 березня 2025).

Так, адвокат Крупей С.Є. о 09 год. 37 хв. та ОСОБА_1 о 09 год. 39 хв. 23 квітня 2025 року з`явилися в приміщення будівлі Івано-Франківського міського суду.

Відповідно до листа керівника апарату Івано-Франківського міського суду В.Оліяра від 28 травня 2025 року вбачається, що відеозаписи із камер спостереження в період за 23 квітня 2025 року не збереглись.

Таким чином вважаю, що стороною захисту не надано достатніх даних, які б беззаперечно свідчили про знаходження ОСОБА_1 та адвоката Крупея С.Є., безпосередньо в зазначений час в повістці біля зали судового засідання задля можливості ідентифікації вказаних осіб розпорядником та запрошення в зал судового засідання.

Разом з тим, апеляційним судом забезпечено ОСОБА_1 та її захиснику Крупею С.Є. можливість розгляду справи з їх участю неупередженим судом в розумні строки, та в повній мірі були надані можливості для захисту своїх прав, передбачених ст. 268 КУпАП, реалізовано право на надання пояснення та заперечення щодо обставин справи, тобто поновлено в праві на захист з можливістю користуватися процесуальними правами в повному обсязі.

Посилання адвоката на факт звернення ним до ВРП зі скаргою на суддю суду першої інстанції не є обставиною, яка є підставою для скасування судового рішення у зв`язку з ймовірним порушенням процедури судового розгляду, оскільки під час апеляційного розгляду учасники надали суду пояснення з приводу змісту обвинувачення.

Таким чином, перевіривши всі доводи апеляційної скарги, вважаю, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про закриття провадження щодо ОСОБА_1 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КупАП.

Так, суд першої інстанції в постанові не встановив обставини вчиненого правопорушення, а послався на зміст протоколу, що не є тотожним встановленим обставинам, що визнані судом доведеними.

Одночасно доходжу висновку, що скасування постанови суду першої інстанції, та винесення аналогічного за змістом рішення судом апеляційної інстанції є неможливим, оскільки такий факт порушуватиме права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у зв`язку з тим, що суд зобов`язаний встановити фактичні обставини справи, а після дійти висновку про необхідність закриття справи, оскільки це не є реабілітуючою обставиною.

Разом з тим, суд першої інстанції в оскаржуваній постанові не встановив обставини, які визнані судом доведеними, а ухвалення нової постанови з суворим дотриманням ст. 283 КУпАП, а саме з зазначенням опису обставин, установлених під час розгляду справи буде погіршувати становище особи за її апеляційною скаргою, що є недопустимим.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia» заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року), суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Враховуючи закінчення строку накладення стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП, вважаю, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Таке судове рішення не свідчить про винуватість або не винуватість іншого учасника ДТП, висновок про що можливо зробити тільки в справі про притягнення до відповідальності ОСОБА_2 на підставі доказів, що містяться в відповідній справі.

Таким чином, доходжу висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 квітня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло