Справа № 758/6158/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Київ

18 червня 2025 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Денисов О. О. , розглянувши справу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2025 року о 00 годині 10 хвилин в м. Києві по Івана Виговського (Маршала Гречка), 28, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Mersedes-Benz», моделі «S550», номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, яка не відповідає обстановці.

Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законодавством порядку відмовився на нагрудну боді камеру 473256, 47739, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

У судовому засіданні захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Лакуша А.В. зазначив, що своїми діями, працівники поліції спровокували ОСОБА_1 на порушення п. 2.5 ПДР, що потягло притягнення його до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно, до відеозапису з нагрудних камер співробітників поліції, ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, але погодився пройти такий огляд у лікаря нарколога, висловлюючи при цьому впевненість, що він такий огляд пройде без проблем і буде «чистий» (00.31 хв.). Натомість, співробітники поліції почали його від цього відмовляти, пояснюючи, що у лікаря нарколога буде такий самий газоаналізатор «Драгер», як і в них і тому нічого не зміниться, свідомо вводячи ОСОБА_1 в оману (00.33 хв.), так як працівники поліції не можуть не знати, що лікар нарколог оглядає пацієнта на стан сп`яніння шляхом: візуального огляду, бесіди, пропонує здати аналізи (крові, сечі) для виявлення алкоголю, тощо. Тобто, фактично, співробітники поліції переконали ОСОБА_1 в тому, що краще відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря нарколога.

На підтвердження цього захисник звертав увагу на те, що в той час коли один з працівників поліції переконував ОСОБА_1 у безперспективності поїздки до лікаря нарколога інший вже складав протокол про вчинення адміністративного правопорушення (00.38 хв). Просив закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суддя дійшов висновку про наступне.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Водночас ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з частинами 2, 3 та 6 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При цьому, особа реалізувала своє право володіти та керувати транспортним засобом, а значить погодилася виконувати додатково покладені на неї обов`язки, встановлені нормами законодавства України, в тому числі і Правилами дорожнього руху України, пунктом 2.5 яких зобов`язано водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, відмовившись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 як особа, яка керувала транспортним засобом, порушив вимоги п. 2.5 ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення, встановлено дослідженими доказами в справі, зокрема:

- протоколом про вчинення адміністративного правопорушення серії ЕПР1 №299817 від 14 квітня 2025 року, в якому зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зазначені виявлені працівниками патрульної поліції ознаки алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , зокрема: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці, які передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735;

- відеозаписом з нагрудної бодікамери з якого вбачається, що 14 квітня 2025 року зупинено автомобіль марки «Mersedes-Benz», моделі «S550», номерний знак (реєстраційний номер) НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 . Причиною зупинки транспортного засобу яким керував ОСОБА_1 став проїзд останнього на червоний сигнал світлофора. На запитання працівника поліції: «Куди так поспішаєте? Чому проїхали на червоний сигнал світлофору?», ОСОБА_1 повідомив: «Нікуди, перепрошую».

Після чого працівник поліції запитав чи вживав останній алкогольні напої, оскільки відчув різкий запах алкоголю з порожнини рота на що ОСОБА_1 відразу заперечив.

Після чого працівник поліції зазначив: «Я все розумію, але Ви згодні, що це неправильно?», а ОСОБА_1 відповів: «Так точно» та запитав «чи піде працівник поліції йому на зустріч».

На 08 хв. 10 сек. водію запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, зокрема на приладі Драгер та в лікаря-нарколога, при цьому роз`яснивши, що ОСОБА_1 може або погодитися пройти огляд або ж відмовитися. Однак, ОСОБА_1 чітко не вказав, чи буде він проходити огляд, проте просив працівників поліції вимкнути бодікамери, що фіксують подію.

На 16 хв. 03 сек. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на приладі Драгер, однак виявив бажання пройти огляд в лікаря-нарколога. Протягом тривалого часу просив почекати, але на 01 год. 40 хв. 45 секунді працівник поліції повідомив, що якщо ОСОБА_1 буде ігнорувати його запитання стосовно проведення огляду, це буде розцінюватися, як відмова, на що останній вказав: « Дайте я поговорю по телефону». Після цього, працівник поліції вказав, що вже давав можливість поговорити по телефону та майже 40 хвилин вони стоять. ОСОБА_1 запитав, що буде якщо він відмовиться, працівник поліції зазначив, що буде складений протокол за відмову. ОСОБА_1 в свою чергу сказав: «Ну складайте». На 01 год. 41 хв. 20 секунд працівник поліції запитав ОСОБА_3 : «Все, ви відмовляєтеся, вірно?», на що ОСОБА_1 кивнув головою.

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №449586, згідно якої ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом проїхав на заборонений «червоний» сигнал світлофора. На прохання надати посвідчення водія ОСОБА_1 не реагував з невідомих причин, при цьому, протягом близько 20 (двадцяти) хвилин не звертав уваги на прохання працівників поліції.

Доводи захисника Лакуші А.В. про те, що працівники поліції під час спілкування з ОСОБА_1 схиляли його до відмови від проходження огляду на стан алкогольного, сп`яніння, не є переконливими, оскільки, як вбачається з відеозаписів, ОСОБА_1 не наполягав на проходженні ним такого огляду.

Неправомірні, на думку захисника Лакуші А.В. , дії працівників поліції у встановленому законом порядку ним не оскаржувалися.

Так, ОСОБА_1 , як учасник дорожнього руху зобов`язаний знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху (п. 1.3 ПДР), а отже, мав бути обізнаний з тим, що відповідно до п. 2.5 ПДР він на вимогу поліцейського повинен був пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Оскільки відмова від проходження медичного огляду п. 2.5 ПДР не передбачена, він, відмовляючись від проходження такого огляду, повинен був усвідомлювати наслідки своїх дій, зокрема притягнення до адміністративної відповідальності.

З огляду на наведені обставини, ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №299817 від 14 квітня 2025 року підлягає адміністративній відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При призначенні стягнення, суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено.

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи та майнового стану правопорушника, ступеню його вини, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, які повинні бути стягнуті із ОСОБА_1 .

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 23, 33, ч. 1 ст. 130, 283, 284, 287, 294, 303, 307, 308 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя О. О. Денисов