Справа № 615/1640/25
Провадження № 3/615/364/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 року м. Валки

Суддя Валківського районного суду Харківської області Токмакова А.П., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Валки Харківської області, українку, громадянку України, одружену, що має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №035689, складеного 10.06.2025 інспектором СРПП ВП №1 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області Сорокіним В.Г., ОСОБА_1 звинувачується в тому, що 10.06.2025 о 12:30 вчинила домашнє насильство економічного характеру відносно батька ОСОБА_3 , а саме не впускала його до власного будинку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що в лютому 2022 року одружилася, родилась донька. В листопаді 2023 року батько впустив її разом із сім`єю на постійне проживання в належний йому будинок по АДРЕСА_2 , де облаштували відповідні для дитини умови та проживають до цього часу. Проте згодом почав навідуватись, вимагати звільнити приміщення, ображаючи в присутності дитини. Придбати інше майно або орендувати тоді було дорого, на цей час не має можливості, оскільки працює лише чоловік, сама перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Не цікавиться її життям, як і життям онучки, не надає ні матеріальну допомогу, ні по дому, ні разу не погуляв з дитиною. Постійно влаштовує сварки стосовно матері та брата. Його агресивна поведінка вплинула на психологічний стан дитини. 10.06.2025 дійсно не впустила в будинок, так як боялася, а чоловіка не було вдома. Будь-яких протиправних дій відносно ОСОБА_3 не вчиняла.

Заслухавши пояснення особи, дослідивши надані матеріали справи, суддя доходить наступного висновку.

Положеннями ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення та притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлено Розділом IV Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян. Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а також у невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений.

Відповідно до ЗУ «Про попередження насильства в сім`ї» насильство в сім`ї - будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку органів Національної поліції.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення надано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №035689 від 10.06.2025, який за змістом ґрунтується на доданих до нього матеріалах: матеріал ЄО. Будь-які заяви чи клопотання не надходили.

Суддя приймає до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено місце вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення, що свідчить про його недопустимість як доказу.

Згідно доданого до протоколу рапорту, зареєстрованого за №4146, зі служби 102 надійшло повідомлення ОСОБА_3 , що 10.06.2025 о 12:37 за адресою: АДРЕСА_2 донька вчиняє психологічне насильство, не пускає до будинку. По прибуттю на місце встановлено, що ОСОБА_1 не впускає в будинок батька ОСОБА_3 , чим вчинила щодо нього економічне домашнє насильство, в зв`язку з чим відносно неї складено протокол за ч.1 ст.173-2 КУпАП та винесено терміновий заборонний припис. На місці події ОСОБА_3 почав ображати доньку нецензурною лайкою, що зафіксовано на службову бодікамеру, в зв`язку з чим відносно нього також складено протокол за ч.1 ст.173 КУпАП та винесено терміновий заборонний припис.

В протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) ОСОБА_3 просить вжити заходи до доньки ОСОБА_1 , яка не пускає його додому та погрожує працівниками поліції, чим спричинила психологічне домашнє насильство.

В письмових поясненнях ОСОБА_3 вказав, що 10.06.2025 близько 12:30 прийшов до свого будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де тимчасово проживає донька ОСОБА_1 , щоб подивитися всі лічильники (газ, вода, світло), оскільки є борги, та поспілкуватись з донькою, чому вона не платить за будинок. Однак донька не впускала його до будинку та погрожувала викликати працівників поліції, чим спричинила йому психологічне домашнє насильство. На його неодноразові прохання переїхати на іншу квартиру донька не дає згоди.

16.06.2025 ОСОБА_1 виписано терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №295423, яким заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_3 .

В судовому засіданні ОСОБА_3 повідомив, що осінню 2023 придбав будинок, куди впустив доньку для проживання разом із сім`єю, але на пів року. Проте з весни 2024 року ніхто не хоче звільняти. На вулицю нікого не виганяє. На пропозицію адвоката Ніколаєва В.І. намагається вирішити питання шляхом переговорів, поліцію в цьому випадку використовують. Пропонував ОСОБА_1 переселитись в кімнату за місцем прописки, яку вже звільнив від речей. Не хоче жити в квартирі, хоче в будинку. Висловив сумніви, що ОСОБА_1 його донька.

ОСОБА_1 вказала, що дійсно запропонував переселитись в кімнату, але там немає умов для проживання дитини. Окрім того, ОСОБА_3 повідомив, що він буде вирішувати хто, куди і коли буде переселятись, що надає підстави сумніватись, що їм взагалі нададуть можливість проживати в квартирі, а не продовжиться терор. На цей час батьки чоловіка шукають будинок, щоб придбати для них.

Суддя приймає до уваги, що ОСОБА_1 фактично орендує житлове приміщення, проти чого ОСОБА_3 не заперечував, тому всі спірні питання мають бути вирішені в судовому порядку, право власності не надає права входити до орендованого житлового приміщення без згоди орендарів.

Доказів, які б свідчили про вчинення адміністративного правопорушення, матеріали справи не містять.

Ст.7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідност.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Слід відзначити, що відповідно до ст.62 Конституції України звинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви про винність особи трактуються на його користь.

Особисті візуальні спостереження працівника поліції та його внутрішні переконання, певні судження і висновки щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за змістом та у відповідності до ст.251 КУпАП не мають характеру доказів, а висловлені у протоколі дії особи мають характер припущень, як наслідок. Докази, які свідчили б про будь-які порушення в матеріалах справи відсутні.

Аналізуючи надані докази, суддя доходить висновку, що дії ОСОБА_1 не можуть розцінюватися як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, тобто відсутній його склад, в зв`язку з чим провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.П. Токмакова