П О С Т А Н О В А

Іменем України

10.06.2025 м. Львів

Суддя Франківського районного суду міста Львова Чорний І.Я., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продавця-консультанта, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

13.03.2025 близько 13:00 ОСОБА_1 перебувала у магазині «Vapors», що по вул. В.Великого 59В у м. Львові, будучи продавцем-консультантом вищевказаного магазину, здійснила продаж нікотину, який заборонений для реалізації, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.156 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, однак на адресу суду від її захисника Фостяка О.Я. надійшли письмові пояснення, у яких зазначає, що єдиним доказом факту продажу, на який покликаються в акті працівники податкового органу, є два фіскальні чеки: № та № від 27.02.2025, крім того вказує, що з моменту навіть ймовірного вчинення ОСОБА_1 правопорушення минуло понад три місяці. Також наголошує що у згаданому протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не зазначається про продаж рідин для електронних сигарет без марок акцизного збору чи з підробленим марками.

Окрім того зазначає, що диспозиція статті 156 КУпАП, є бланкетною, тобто відсилається до інших нормативних документів (законів), які врегульовують правила торгівлі рідинами, що використовуються в електронних сигаретах; по-друге, не передбачає інших (альтернативних) складів правопорушення крім продажу таких рідин без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Наголошує, що виявлені працівниками податкового органу рідини не підлягають маркуванню марками акцизного податку, оскільки не є рідинами, що використовуються в електронних сигаретах в розумінні Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», який, серед іншого, визначає основні засади державної політики щодо регулювання оптової і роздрібної торгівлі рідинами, що використовуються в електронних сигаретах на території України та Податкового кодексу України. Вказує, що виявлені працівниками податкового органу рідини не можуть бути використані для створення пари в електронних сигаретах.

Справу про притягнення ОСОБА_1 ч.1 ст.156 КУпАП просить закрити на підставі ст. 38 КУпАП або у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 1 ст. 156 КУпАП передбачена відповідальність за роздрібну або оптову торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку , та тягне за собою накладення штрафу від двохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

Згідно з ч.1 ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

В силу змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомісті.

У ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, повинно бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також повинно бути з`ясовано інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вина ОСОБА_1 в скоєнні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП доведена зібраними матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №451213 від 10.04.2025;

- актом №12688/13-01-09-01/44686004 від 13.03.2025.

Суд не берез до уваги покликання захисника про те що вийшов строк накладення адміністративного, оскільки правопорушення яке інкриміноване ОСОБА_1 є триваючим, тому строк накладення адміністративного стягнення відраховується з моменту виявлення, згідно акту №12688/13-01-09-01/44686004 а саме, з 13 березня 2025 року, а не з моменту вчинення.

Крім того, суд критично оцінює пояснення захисника про те, що виявлені працівниками податкового органу рідини не підлягають маркуванню марками акцизного податку, оскільки не є рідинами, що використовуються в електронних сигаретах в розумінні Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та про те, що виявлені працівниками податкового органу рідини не можуть бути використані для створення пари в електронних сигаретах.

Врахувавши викладене суд зазначає, що продаж нікотину регулюється ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі - цього Закону).

Зокрема нормою ч.2 ст. 23 цього Закону передбачено, роздрібна торгівля на території України тютюновою сировиною, сировиною для рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та/або нікотином (токсичним алкалоїдом, екстрагованим з тютюну або отриманим шляхом хімічного синтезу, який відповідає товарній позиції 2939 згідно з УКТЗЕД) окремо або в наборах забороняється.

Згідно акту №12688/13-01-09-01/44686004 від 13.03.2025, працівником податкового органу встановлено факт реалізації ОСОБА_1 рідини «Нікотин Нікобустер 500мг/3мл», що відповідає товарній позиції УКТЗЕД 2939, а саме «», торгівля якою відповідно до ч.2 ст. 23 цього Закону - збороняється. Окрім того, відповідно до Додатку до Закону України «Про Митний тариф України» рідина з кодом УКТЗЕД , відноситься до Групи «Органічні хімічні сполуки», та носить назву « ОСОБА_2 та його солі, ефіри та його інші похідні».

Щодо твердження захисника про те що норма ст. 156 КУпАП є бланкетною, суд зазначає наступне.

Стаття 156 КУпАП, передбачає порушення правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння. ОСОБА_1 здійснювала продаж нікотину який заборонено ч.2 ст. 23 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального». Вказане діяння суд вважає порушенням правил торгівлі тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів захисника), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Інші доводи захисника фактично зводяться до переоцінки доказів та його незгодою з наданими матеріалами по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті судом.

Отже, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, її особу, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, наслідки вчиненого нею правопорушення та ступінь її вини, вважаю, що стягнення слід визначити необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети, зокрема його виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення у виді штрафу, з конфіскацією предметів торгівлі.

Разом з тим, відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 605,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 23, 33, 40-1, 268, 283, 284 КпАП України, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень 00 коп. в дохід держави, з конфіскацією предметів торгівлі, а саме, «Нікотин Нікобустер 500мг/3мл», що перебувають на матеріальному відповідальному зберіганні.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 605,60 гривні на користь державної судової адміністрації України.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст.ст.307,308 Кодексу України про адміністративні правопорушення з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя І.Я. Чорний