Номер провадження: 33/813/1232/25
Номер справи місцевого суду: 521/3667/25
Головуючий у першій інстанції Тихонова О. А.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя Котелевський Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Тьосової Я.В.,

представника Одеської митниці Держмитслужби України Ревенко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Одеської митниці Держмитслужби України Ревенко Т.А. на постанову Хаджибейського районного суду м.Одеси від 06.05.2025 року, якою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на дату переміщення товару керівник ТОВ «ТЕЛНЕТ КОРП» (, адреса: 65026, м.Одеса, Куликове поле, буд. 1, РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Оскарженою постановою місцевого суду провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Представником митниці був складений протокол про порушення митних правил №№4079/50000/21 від 13.10.2024 року відносно ОСОБА_1 за тими обставинами, що 06.10.2021 року в зону діяльності Одеської митниці (пункт пропуску Одеський морський торговельний порт, відділ митного оформлення N 3 митного поста Одеса-порт) на підставі товаросупровідних документів (інвойс від 16.09.2021 № 3008/21UA-5566, коносамент від 16.09.2021 №2108GFTZ8) та митної декларації № UA100230/2021/330913, з Республіки Індії до України, на судні закордонного плавання «AURETTE А», у контейнері HLBU1015566, через митний кордон України на адресу ТОВ «TEJIHET KOPП» (, адреса: 65026, Одеська обл., м. Одеса, Куликове поле, буд. 1) переміщено товар «велосипедні камери та шини», загальною вагою 14 808 кг, в кількості 731 місць, в кількісті 13 160 шт., загальною вартістю 18 424 дол. США, код товару згідно з УKT ЗЕД 4011 50 00 00.

Відправник індійська компанія «M/S SHIVAN & TRADERS GROUND (Address: FLR-7, MADARASHI GALLI, HUTMENT, MUMBAI, KALACHOWKI, MAHARASHTRA, 400033, INDIA)», продавець арабська компанія «AGRITEX SOLUTION FZ-LLC (Address: A1-1206b, Building No. Al, Al Hamra Industrial Zone-Fz, Rak, United Arab Emirates)», одержувач/покупець/декларант українська компанія ТОВ «TEJIHET KOPП» (, адреса: 65026, Одеська обл., м. Одеса, Кулікове поле, буд. 1).

13.10.2021 посадовими особами Одеської митниці спільно з посадовими Департаменту боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Державної митної служби України (за інформацією Європейського офісу по боротьбі з шахрайством «OLAF») проведено повний митний огляд товару, переміщеного в контейнері HLBU10I5566 за товаросупровідними документами (інвойс від 16.09.2021 № 3008/21UA-5566, коносамент від 16.09.2021 № 2I08GFTZ8) та заявлених за митною декларацією №UA100230/2021/330913, в ході проведення якого встановлено, що фактично переміщуються товар «цигарки: ASHIMA - 56 700 пачок (1 134 000 шт.), AVALON - 190 800 пачок (3 816 000 шт.), KINGDOM - 298 990 пачок (5 979 800 шт.), ORIS - 14 490 пачок (289 800 шт.), ROMANTIQUE 99 490 пачок (1 989 800 шт.)». Товар «велосипедні камери та шини» загальною вагою 14 808 кг, в кількості 731 місць, в кількості 13 160 шт. - відсутні.

Отже, на думку митного органу, товаросупровідні документи подані ТОВ «TEJIHET KOPП» () до митного органу в якості переміщення через митний кордон України товарів у контейнері HLBUl015566 містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги та кількості, які необхідні для визначення митної вартості вартості товарів.

Такі дії ОСОБА_1 , згідно вказаного протоколу кваліфіковані за ч. 1 ст. 483 МК України.

За результатами розгляду справи суд першої інстанції зробив висновок, що на момент розгляду справи закінчились строки накладення адміністративного стягнення та закрив провадження на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, представник Одеської митниці Держмитслужби Ревенко Т.А. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, прийняти нову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Представник митниці не погоджується з висновками суду щодо закінчення на момент

розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення

адміністративного стягнення виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 13.10.2021 року під час невідкладних

слідчих дій в рамках кримінального провадження №0000169.

протоколом огляду місця події Управлінням служби безпеки в Одеській області

вилучено документи та товари, тимчасово вилучені за протоколом про порушення митних правил № 4079/50000/21.

06.12.2024 року на адресу Одеської митниці надійшов лист Управління служби безпеки України з Одеській області від 12.12.2024 року №65/147920 (вхідний Одеської митниці від 16.12.2024 .У» 33561/8.6), яким направлено оригінал протоколу про порушення митних правил №4079/50000/21 від 13.10.2021 та копію постанови від 12.12.2024 року про закриття кримінального провадження №0000169 від 13.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212 КК України, відповідно до п.2 ч.1ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення.

Приписами ч.3 ст.467 МК України встановлено, що у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях правопорушника ознак порушення митних правил, адміністративні стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження, але не пізніше ніж через два роки з дня вчинення правопорушення.

Постанова про закриття кримінального провадження винесена 12.12.2024 року тому стягнення за вказане правопорушення може бути накладене не пізніше ніж 12.03.2025 року.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення надійшли до суду 03.03.2025 року.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Шавров І.І. в судове засідання апеляційного суду не з`явились.

Захисник надіслав заяву, в якій просив провести судове засідання без його участі та без участі ОСОБА_1 , за результатами апеляційного розгляду просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги представника митниці та залишити оскаржену постанову без змін.

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Апеляційний суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженої постанови, судом були створені всі умови для реалізації права ОСОБА_1 та його захисника Шаврова І.І. на доступ до правосуддя, та з огляду на положення ч.6 ст.294 КУпАП справа може бути розглянута без їх участі.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши суддю-доповідача; представника Одеської митниці Ревенко Т.А., яка підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити; дослідивши матеріали справи про порушення митних правил; перевіривши доводи апеляційної скарги; суд дійшов висновку про таке.

Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі ст.494 МК України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом учинення дій) точних відомостей про товари і транспортні засоби, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Диспозиція ч.1 ст.483 МК України передбачає відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.

Для притягнення до відповідальності за ст.483 МК України, необхідна наявність умислу в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п.6 Постанови Пленуму Верховного суду від 03.06.2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил»).

Апеляційним судом встановлено, що 06.10.2021 в зону діяльності Одеської митниці (пункт пропуску Одеський морський торговельний порт, відділ митного оформлення N 3 митного поста Одеса-порт) на підставі товаросупровідних документів (інвойс від 16.09.2021 №3008/21UA-5566, коносамент від 16.09.2021 №2108GFTZ8) та митної декларації №UA100230/2021/330913, з Республіки Індії до України, на судні закордонного плавання «AURETTE А», у контейнері HLBU1015566, через митний кордон України на адресу ТОВ «TEJIHET KOPП» (, адреса: 65026, Одеська обл., м. Одеса, Куликове поле, буд. 1) переміщено товар «велосипедні камери та шини», загальною вагою 14 808 кг, в кількості 731 місць, в кількісті 13 160 шт., загальною вартістю 18424 дол. США, код товару згідно з УKT ЗЕД 4011 50 00 00.

Відправник індійська компанія «M/S SHIVAN & TRADERS GROUND (Address: FLR-7, MADARASHI GALLI, HUTMENT, MUMBAI, KALACHOWKI, MAHARASHTRA, 400033, INDIA)», продавець арабська компанія «AGRITEX SOLUTION FZ-LLC (Address: A1-1206b, Building No. Al, Al Hamra Industrial Zone-Fz, Rak, United Arab Emirates)», одержувач/покупець/декларант українська компанія ТОВ «TEJIHET KOPП» (, адреса: 65026, Одеська обл., м. Одеса, Кулікове поле, буд. 1).

13.10.2021 посадовими особами Одеської митниці спільно з посадовими Департаменту боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Державної митної служби України (за інформацією Європейського офісу по боротьбі з шахрайством «OLAF») проведено повний митний огляд товару, переміщеного в контейнері HLBU10I5566 за товаросупровідними документами (інвойс від 16.09.2021 № 3008/21UA-5566, коносамент від 16.09.2021 № 2I08GFTZ8) та заявлених за митною декларацією №UA100230/2021/330913, в ході проведення якого встановлено, що фактично переміщуються товар «цигарки: ASHIMA - 56 700 пачок (1 134 000 шт.), AVALON - 190 800 пачок (3 816 000 шт.), KINGDOM - 298 990 пачок (5 979 800 шт.), ORIS - 14 490 пачок (289 800 шт.), ROMANTIQUE 99 490 пачок (1 989 800 шт.)». Товар «велосипедні камери та шини» загальною вагою 14 808 кг, в кількості 731 місць, в кількості 13 160 шт. - відсутні.

За таких обставин товаросупровідні документи подані ТОВ «TEJIHET KOPП» () до митного органу в якості підстави для переміщення через митний кордон України товарів у контейнері HLBU10I5566, містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги та кількості, які необхідні для визначення митної вартості цих товарів.

З огляду на викладене апеляційний суд апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги представника митниці про те, що в діях ОСОБА_1 , який на момент вчинення правопорушення був безпосереднім керівником ТОВ «TEJIHET KOPП» наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України.

Разом з цим, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок місцевого суду щодо про наявності обставин для закриття провадження по справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Так, ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 466 МК України адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до вимог ст.ст. 486, 489 МК України, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За приписами ч.1 ст.489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями п.7 ч.1 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

З огляду на наведені положення закону, в даному випадку має значення саме строки вчинення та виявлення правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 .

Частиною 1 ст. 320 МК України визначені форми та обсяги митного контролю, які обираються посадовими особами митних органів на підставі результатів застосування системи управління ризиками; та/або автоматизованою системою управління ризиками.

Відповідно до ч. 4 ст. 337 МК України контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань митної справи.

Апеляційний суд враховує положення п.8 ч.1 ст.336 МК України, відповідно до якого митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих митному органу.

Водночас апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на такі обставини.

За приписами ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.06.2006, суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на справедливий суд за приписами ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод охоплює, зокрема, право на справедливий судовий розгляд.

ЄСПЛ у рішенні у справі «Садоха проти України» від 11.07.2019 року зазначив, що іншим питанням для вирішення судом є те, чи досягнуто внаслідок втручання у право власності потрібний справедливий баланс між захистом цього права та вимогами загального інтересу.

Практика ЄСПЛ не містить конкретних вимог щодо того, яким тривалим має бути строк притягнення до відповідальності, у тому числі до адміністративної, залишаючи це питання на розсуд держави, у першу чергу, законодавця. Проте на думку ЄСПЛ, держави повинні встановити такі строки, при цьому відповідні норми мають відповідати критеріям якості та передбачуваності, що накладає певні обмеження під час їх тлумачення таке тлумачення має бути виключно послідовним роз`ясненням правил кримінальної, адміністративної чи іншої відповідальності, яке повинно бути сумісним з сутністю правопорушення та може бути розумно передбачуваним.

Питання щодо строків накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил передбачені ст.467 МК України, відповідно до частини першої якої, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

У відповідності до ч.3 ст.487 МК України, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях правопорушника ознак порушення митних правил, адміністративні стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження, але не пізніше ніж через два роки з дня вчинення правопорушення.

Водночас приписами ст.38 КУпАП, встановлені строки накладання адміністративного стягнення за вчинення різних складів адміністративних правопорушень передбачених КУпАП.

При цьому, системний аналіз ст.38 КУпАП свідчить про те, що граничний строк накладання адміністративного стягнення становить два роки з дня його вчинення.

КСУ у рішенні від 02.11.2004 року №15-рп/2004 зауважив, що «верховенство права» це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх досягнення» (абз. 2, 3, 4 п.п. 4.1 п. 4 мотивувальної частини).

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що відповідно до принципу верховенства права строк давності накладення адміністративного стягнення по справам про адміністративні правопорушення не може тривати довше, ніж максимальні строки зазначені в ст.38 КУпАП та ст.487 МК України.

Таким чином, на думку суду, системний аналіз положень КУпАП та МК України, у поєднанні з вказаним законодавством, дають підстави вважати, строк накладання адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил не може перевищувати двох років з дня його вчинення, оскільки в протилежному випадку можна припустити ситуацію, коли митний орган, мотивуючи наявність підстав для ініціювання питання про притягнення певної особи до відповідальності за порушення митних правил, можуть через багато років починати порушувати питання про проведення перевірок дотримання вимог митного законодавства певними фізичними або юридичними особами, роками чекати від компетентних органів відповіді на свої запити, а потім складати протокол про порушення митних правил та наполягати на тому, що строк накладення стягнення слід рахувати з моменту виявлення правопорушення, що вочевидь суперечить духу закону та не відповідає практиці ЄСПЛ стосовно питання строків давності.

З урахуванням наведеного, на думку апеляційного суду, по-перше з`ясуванню у справах про порушення митних правил, в контексті визначення строку давності накладення адміністративного стягнення, підлягають питання встановлення дати вчинення та виявлення правопорушення, з урахуванням застосованого алгоритму відповідної перевірки в рамках митного контролю.

Із матеріалів справи вбачається, що 06.10.2021 року в зону діяльності Одеської митниці (пункт пропуску Одеський морський торговельний порт, відділ митного оформлення №3 митного поста Одеса-порт) на підставі товаросупровідних документів (інвойс від 16.09.2021 №3008/21UA-5566, коносамент від 16.09.2021 №2108GFTZ8) та митної декларації №UA100230/2021/330913, з Республіки Індії до України, на судні закордонного плавання «AURETTE А», у контейнері HLBU1015566, через митний кордон України на адресу ТОВ «TEJIHET KOPП» (, адреса: 65026, Одеська обл., м. Одеса, Куликове поле, буд. 1) переміщено товар «велосипедні камери та шини», загальною вагою 14 808 кг, в кількості 731 місць, в кількісті 13 160 шт., загальною вартістю 18 424 дол. США, код товару згідно з УKT ЗЕД 4011 50 00 00.

В даній справі днем виявлення правопорушення слід вважати 13.10.2021 року - день проведення повного митного огляду товару, переміщеного в контейнері HLBU10I5566 посадовими особами Одеської митниці спільно з посадовими Департаменту боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Державної митної служби України (за інформацією Європейського офісу по боротьбі з шахрайством «OLAF»), після чого, уповноваженим органом 13.10.2021 року складено протокол про порушення митних правил.

В матеріалах справи наявний супровідний лист Управління служби безпеки України в Одеській області за вих. №65/147920 від 12.12.2024 року, яким керівнику Одеської митниці направлений оригінал протоколу про порушення митних правил №4079/50000/21 від 13.10.2021 та копію постанови про закриття 12.12.2024 кримінального провадження №0000169 від 13.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212 КК України відповідно до п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення.

З постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що кримінальне провадження № 0000169 від 13.10.2021 за ч. 212 КК України зареєстровано за фактом переміщення в контейнері HLBU10I5566 за товаросупровідними документами (інвойс від 16.09.2021 № 3008/21UA-5566, коносамент від 16.09.2021 № 2I08GFTZ8) товару; цигарок: ASHIMA - 56 700 пачок (1 134 000 шт.), AVALON - 190 800 пачок (3 816 000 шт.), KINGDOM - 298 990 пачок (5 979 800 шт.), ORIS - 14 490 пачок (289 800 шт.), ROMANTIQUE - 99 490 пачок (1 989 800 шт.)

Одеська митниця зазначену постанову отримала 16.12.2024 року за вх. № 3356/8.6.

Матеріали справи про порушення митних правил надійшли до суду 03.03.2025 року, що підтверджується відмітками вхідної дати на супровідному листі та протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями.

Таким чином, з урахуванням дати скоєння правопорушення - 06.10.2021 року, слід констатувати, що незважаючи на те, що виявлення порушення митних правил в даному випадку мало місце 13.10.2021 року (день проведення повного митного огляду товару), станом на момент надходження матеріалів справи до місцевого суду сплив строк накладання адміністративного стягнення, який у справах про порушення митних правил не може перевищувати двох років з дня вчинення правопорушення.

Розглядаючи дану справу, апеляційний суд враховує практику ЄСПЛ (п.137 рішення від 09.01.2013 року по справі «Волков проти України» (заява №21722/11) відповідно до якого строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbingsand Others v. The United Kingdom), п.51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Також, практика ЄСПЛ не містить конкретних вимог щодо того, яким тривалим має бути строк притягнення до відповідальності, у тому числі до адміністративної, залишаючи це питання на розсуд держави, у першу чергу, законодавця. Проте на думку ЄСПЛ, держави повинні встановити такі строки, при цьому відповідні норми мають відповідати критеріям якості та передбачуваності, що накладає певні обмеження під час їх тлумачення. Таке тлумачення має бути виключно послідовним роз`ясненням правил кримінальної, адміністративної чи іншої відповідальності, яке повинно бути сумісним з сутністю правопорушення та може бути розумно передбачуваним (див. рішення «ОАО Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia», § 571).

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції на підставі повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи дійшов обґрунтованого висновку про необхідність закриття провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч.1 ст.483 МК України, в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене суд вважає, що апеляційна скарга представника Одеської митниці ДМС України Ревенко Т.А. є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, оскільки постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Відповідно п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.ст.38, 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 467, 487, 522, 529, 530 МК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника Одеської митниці Держмитслужби України Ревенко Т.А. залишити без задоволення.

Постанову Хаджибейського районного суду м.Одеси від 06.05.2025 року, якою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський