Номер провадження: 33/813/925/25
Номер справи місцевого суду: 496/7520/24
Головуючий у першій інстанції Пендюра Л. О.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., за участю секретаря судового засідання Ровенко А.С., розглянувши апеляційну скаргу захисника Гусельщикової М.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Біляївського районного суду Одеської обл. від 24.01.2025 стосовно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- про накладення стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,а також стягнено з нього на користь держави судовий збір у розмірі 605, 60 грн.

Відповідно до постанови, 29.10.2024 о 21:57 год за адресою: Одеська обл., Одеський р-н, автодорога М-05 «Київ-Одеса», 452 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився в медичному закладі КНП «ООМЦПЗ» ООР у лікаря-нарколога та підтверджується висновком №003302 від 29.10.2024; своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а) ПДР України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник Гусельщикова М.А., в інтересах ОСОБА_1 , не погодилась із оскаржуваною постановою, вважаючи її незаконною та необґрунтованою з огляду на наступні обставини:

1) поза увагою суду 1-ої інстанції залишилось те, що з наявних в матеріалах справи доказів не вбачається факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, тобто вчинення дій, пов`язаних із приведенням транспортного засобу в рух;

2) судом не було враховано того, що матеріали справи не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, з передачею права управління іншій особі, що вже само по собі ставить під сумнів перебування водія у стані наркотичного сп`яніння;

3) матеріали справи не містять достовірних доказів, які б свідчили про перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, зокрема:

- всупереч положенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (надалі - Інструкція №1452/735), в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що не дає можливості встановити, чи був ОСОБА_1 направлений до закладу охорони здоров`я не пізніш ніж протягом 2-х годин з моменту виявлення підстав для його проведення, а також не дає можливості встановити ознаки сп`яніння, які були виявлені поліцейським;

- судом 1-ої інстанції була залишена поза увагою відсутність в матеріалах справи акту медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що позбавляє можливості встановити діагноз, зокрема, те, які саме наркотичні засоби були виявлені за результатами медичного огляду ОСОБА_1 ;

- огляд ОСОБА_1 на виявлення стану наркотичного сп`яніння було проведено 29.10.2024, в той час як медичний висновок складено лише 03.11.2024, тобто майже через 5-ть днів з моменту проведення огляду;

4) під час провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності було допущено порушення його права на захист, зокрема, в матеріалах справи відсутні відомості щодо роз`яснення ОСОБА_1 прав та, відповідно, дотримання при розгляді стосовно нього справи гарантій права особи на справедливий суд, внаслідок чого наявні у матеріалах справи докази є недопустимими.

Посилаючись на викладені обставини, захисник Гусельщикова М.А. просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду, призначене на 10.06.2025, ОСОБА_1 та його захисник Гусельщикова М.А. не з`явились, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду.

Водночас, 10.06.2025 на електронну адресу Одеського апеляційного суду надійшов електронний лист, надісланий з невідомої електронної пошти «», в якому невідома особа, яка назвалась ОСОБА_1 , просила відкласти судове засідання на найближчий день у зв`язку із сімейними обставинами.

Апеляційний суд наголошує на тому, що ідентифікувати адресанта зазначеного листа неможливо, тобто неможливо стверджувати те, що зазначений електронний лист був надісланий саме особою, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 .

Захисник Гусельщикова М.А. про причини неприбуття в зазначене судове засідання апеляційного суду не повідомила та жодних клопотань на адресу суду не подавала.

Натомість, суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що ОСОБА_1 систематично не з`являвся в судові засідання апеляційного суду, призначені на 17.04.2025, 22.05.2025 та 10.06.2025, як і його захисник Гусельщикова М.А., про причини неприбуття в судові засідання не повідомляв, при цьому, захисник двічі подала клопотання про відкладення судових засідань, призначених на 17.04.2025 та 22.05.2025, посилаючись на свій стан здоров`я та захворювання малолітньої доньки, проте підтверджень зазначених обставин до поданих клопотань не долучила.

Таку поведінку ОСОБА_1 та його захисника Гусельщикової М.А. суд апеляційної інстанції розцінює не інакше як зловживання правом на подання клопотання про відкладення розгляду справи, передбаченим приписами ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Розгляд справи за відсутністю учасників процесу узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи систематичну неяку ОСОБА_1 та його захисника в судове засідання апеляційного суду, що, на переконання суду апеляційної інстанції, пов`язано із їх недобросовісним ставленням до наданих їм процесуальних прав та свідомим бажанням затягнути розгляд справи, керуючись вимогами ч. 1 ст. 268 та ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе апеляційний розгляд проводити за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Гусельщикової М.А., а також фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювати.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, ретельно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.06.2006, визначено, що суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує на те, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Апеляційний суд критично відноситься до тверджень захисника Гусельщикової М.А. щодо наявності підстав для закриття провадження стосовно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю події та складу правопорушення, оскільки вони є безпідставними та, навпаки, спростовуються доказами по справі.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що факт події та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння повністю доведена та підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР №170553 від 10.11.2024 (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_1 29.10.2024 о 21:57 год., рухаючись по автодорозі М-05 «Київ-Одеса», 452 км, керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився в медичному закладі КНП «ООМЦПЗ» ООР у лікаря-нарколога та підтверджується висновком №003302 від 29.10.2024; своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а) ПДР України;

- висновком КНП «ООМЦПЗ» ООР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №003302 від 03.11.2024 (а.с. 7), згідно якого ОСОБА_1 на момент проведення огляду в медичному закладі, тобто станом на 29.10.2024, перебував у стані наркотичного сп`яніння;

- відеозаписом з нагрудної камери відео-реєстратора співробітників поліції (а.с. 9), на якому зафіксовано зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , а також огляд останнього на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Із аналізу наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 був зупинений співробітниками поліції на автотрасі Київ-Одеса з метою перевірки документів, в ході спілкування із останнім з`ясувалось, що він попередньо притягувався до кримінальної відповідальності за злочини, пов`язані із незаконним обігом наркотичних засобів (ст. 307 КК України), внаслідок чого співробітники поліції запитали ОСОБА_1 про те, як давно він вживав наркотичні засоби, останній категорично заперечував їх вживання.

Зазначені вище обставини спростовують посилання захисника на те, що із наявних в матеріалах справи доказів не вбачається факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

В подальшому, співробітники поліції попросили ОСОБА_1 вийти з автомобіля, здійснили перевірку зіниць очей останнього на реакцію світла, після чого запропонували пройти огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 одразу погодився.

Згодом, ОСОБА_1 надав своє посвідчення водія, за його згодою було проведено поверхневий огляд салону керованого ним транспортного засобу, поліцейський пояснив, що у зв`язку із виявленими у ОСОБА_1 ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, порушення мови) йому необхідно пройти огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що останній погодився.

Після приїзду до закладу охорони здоров`я співробітником поліції було роз`яснено ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння, зокрема, те, що стосовно ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, його буде відсторонено від керування транспортним засобом із вилученням посвідчення водія та наданням тимчасового дозволу на керування, а також роз`яснено порядок та наслідки проходження такого огляду, при цьому, поліцейський зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення буде спрямовано до суду, після чого розгляд справи буде здійснюватися судом.

Окрім того, співробітник поліції також повідомив ОСОБА_1 про те, що за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено накладання стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., а також зазначив, що після отримання висновку закладу охорони здоров`я ОСОБА_1 зателефонують та повідомлять результат проходження огляду.

В подальшому, на відео-записі зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, зокрема, заповнення співробітником поліції направлення, опитування ОСОБА_1 лікарем з приводу того, чи вживав він наркотичні засоби, проведення лікарем візуального огляду останнього - перевірки координації його рухів, після чого огляд медичним працівником - лікарем КНП «ООМЦПЗ» ООР - було проведено шляхом відібрання у ОСОБА_1 біологічного зразку - сечі.

За результатами проведеного лікарем експрес-тесту у ОСОБА_1 було виявлено кокаїн, внаслідок чого лікар пояснив останньому, що його біологічний матеріал - сеча - буде додаткового направлений до лабораторії для проведення додаткового дослідження, після чого ОСОБА_1 підписує корінці для направлення сечі до лабораторії.

Згодом, лікар повідомив ОСОБА_1 під розписку про те, що результат проведення його огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння буде складено 03.11.2024, після чого співробітник поліції виписав ОСОБА_1 повідомлення про необхідність явки до УПП в Одеській обл. на 10.11.2024 для можливого складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння, а також роз`яснив ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, а також те, що у разі його неприбуття у визначену вище дату до УПП стосовно нього буде складено протокол без його участі.

Відтак, з огляду на роз`яснення співробітниками поліції ОСОБА_1 його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, посилання захисника на допущення порушення права ОСОБА_1 на захист є такими, що не відповідають дійсності, внаслідок чого підстави для визнання зібраних доказів недопустимими, на чому наполягає захисник, відсутні.

Окрім того, вийшовши із закладу охорони здоров`я, ОСОБА_1 повідомив співробітників поліції про те, що за 2-3 дні до моменту зупинення його транспортного засобу на весіллі подруги вживав наркотичний засіб.

Надаючи оцінку твердженням захисника з приводу того, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що не дає можливості встановити виявлені у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння та те, що огляд було проведено у передбаченим вимогами закону строк, апеляційний суд зауважує на наступному.

Відповідно до п. 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (надалі - Інструкція №1452/735), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

В свою чергу, системний аналіз положень зазначеної Інструкції №1452/735 та вимог чинного законодавства дає підстави стверджувати про те, що письмове направлення співробітника поліції на проходження особою огляду на виявлення стану сп`яніння складається поліцейським та вручається лікарю закладу охорони здоров`я, який проводить відповідний огляд особи, натомість, закон не вимагає обов`язкового долучення такого акту до матеріалів справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Водночас, окремо апеляційний суд наголошує на тій обставині, що виявлені у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння були озвучені співробітником поліції та зафіксовані на долученому до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписі із портативного відео-реєстратору (а.с. 9), зокрема, такими ознаками були відсутність реакції зіниць очей ОСОБА_1 на світло та порушення мови, проти чого останній на місці зупинки транспортного засобу не заперечував та погодився на проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Що стосується посилань захисника на те, що неможливо встановити, чи був ОСОБА_1 направлений до закладу охорони здоров`я не пізніш ніж протягом 2-х годин з моменту виявлення підстав для проведення його огляду, апеляційний суд наголошує на наступних обставинах.

Положеннями ч. 4 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Аналіз сукупності матеріалів справи свідчить про те, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено співробітниками поліції 29.10.2024 о 21:57 год., після чого останнього одразу поліцейськими в їх службовому автомобілі було доставлено до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння, при цьому, відповідно до вищезгаданого висновку КНП «ООМЦПЗ» ООР №003302 від 03.11.2024, огляд ОСОБА_1 лікарем закладу охорони здоров`я та відібрання його біологічного матеріалу для проведення подальшого лабораторного дослідження було здійснено 29.10.2024 о 22:25 год (а.с. 7).

Зазначені обставини підтверджується також наявним в матеріалах справи відеозаписом портативного відео-реєстратора співробітників поліції, відповідно до якого ОСОБА_1 після зупинки його транспортного засобу та проведення короткої бесіди одразу було доставлено до закладу охорони здоров`я, де було невідкладно проведено його огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння, із дотриманням передбаченого вищевикладеними вимогами ч. 4 ст. 266 КУпАП строку, внаслідок чого суд вважає повністю спростованими твердження захисника з приводу відсутності в матеріалах справи відповідних доказів.

Водночас, заслуговують на увагу доводи захисника Гусельщикової М.А. з приводу того, що в матеріалах справи відсутній акт медичного огляду із зазначенням того, які саме наркотичні засоби були виявлені за результатами медичного огляду ОСОБА_1 .

Разом із тим, відповідно до п.п. 15 та 19 розділу IІІ Інструкції №1452/735, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду. Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

З урахуванням викладених вище вимог законодавства, факт відсутності в матеріалах справи стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП акту медичного огляду не свідчить про допущення співробітниками поліції будь-яких порушень вимог закону, натомість, незазначення у висновку КНП «ООМЦПЗ» ООР №003302 від 03.11.2024 конкретного діагнозу, зокрема, того, які саме наркотичні засоби були виявлені за результатами проведення огляду ОСОБА_1 , не може бути підставою для визнання проведеного огляду та складеного за його результатами висновку недійсними, та, як наслідок, констатації відсутності в діях ОСОБА_1 ознак складу вищевказаного адміністративного правопорушення.

Отже, зазначені вище докази спростовують доводи апелянта та підтверджують винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Надаючи оцінку посиланням захисника на те, що огляд ОСОБА_1 було проведено 29.10.2024, в той час як медичний висновок складено лише 03.11.2024, суд апеляційної інстанції наголошує на наступному.

В даному випадку апеляційний суд констатує, що транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 було зупинено співробітниками поліції 29.10.2024, після підозри у перебуванні останнього у стані наркотичного сп`яніння його цього ж дня було направлено до закладу охорони здоров`я для проходження відповідного огляду, після проходження огляду та токсикологічного дослідження його біологічного середовища (сечі) було складено 03.11.2024 вищезгаданий висновок №003302, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння.

При цьому, відповідно до наявного в матеріалах провадження відеозапису, лікар повідомив співробітника поліції та ОСОБА_1 про те, що з`явитись за результатами необхідно 03.11.2024, сам висновок №003302 містить власноручну розписку ОСОБА_1 про необхідність явки за результатом саме 03.11.2024 (а.с. 7).

Відомостей про те, що ОСОБА_1 з`явився до закладу охорони здоров`я для отримання вищезгаданого висновку матеріали справи не містять, натомість, останній не з`явився на виклик співробітника поліції на 10.11.2024 до УПП в Одеській обл., який йому було вручено особисто (а.с. 8).

Відтак, з урахуванням того факту, що проведення огляду особи на виявлення стану наркотичного сп`яніння вочевидь вимагає певного часу, обумовленого необхідністю проведення відповідних лабораторних досліджень, суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що в даному випадку факт складення висновку за результатами проведення огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння не в день проведення такого огляду, а саме 29.10.2024, є цілком виправданим, обумовленим об`єктивними обставинами - необхідністю проведення лабораторних досліджень та складання висновку закладу охорони здоров`я та не призвело до істотних порушень прав особи на захист.

Водночас, заслуговують на увагу твердження апелянта з приводу того, що матеріали справи не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 , всупереч приписам ст. 266 КУпАП, від керування транспортним засобом за наявності достатніх підстав вважати, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння, проте зазначена обставина не спростовує факту наявності в його діях складу інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням всіх встановлених обставин справи в їх сукупності.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін.

Отже, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника Гусельщикової М.А. залишити без задоволення, а постанову суду 1-ої інстанції як законну, обґрунтовану та вмотивовану - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Гусельщикової М.А., в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Біляївського районного суду Одеської обл. від 24.01.2025 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца