Справа № 727/6571/25
Провадження № 3/727/1544/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року м. Чернівці

Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівців Дубець О.С., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною 2 статті 184 КУпАП України,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Чернівців із Чернівецького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 2 статті 184 КУпАП України.

Відповідно до протоколу від 21 травня 2025 року серії ВАД №652151 в період з 08.04.2025 по 01.05.2025 малолітній підопічний ОСОБА_1 . ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , пропускав без поважних причин навчальний процес в Чернівецькі гімназії №18, що на вул. Щербанюка, 4 в м. Чернівцях, чим своїми діями ОСОБА_1 ухилилася від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачених статтею 150 СК України. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 2 статті 184 КУпАП.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнала, та пояснила суду, що належно виконує свої батьківські обов`язки. Так, вона є опікуном та виховує чотирьох малолітніх онуків, які є дітьми її доньки, і які позбавлені батьківського піклування. Через конфлікту ситуацію, яка склалась в гімназії, її онук ОСОБА_2 відмовлявся відвідувати очно уроки. Однак, вона разом із адміністрацією школи врегулювала проблему шляхом дистанційного навчання онука. Хлопчик в дистанційному форматі написав всі підсумкові роботи та успішно закінчив навчання в 7-му класі. У зв`язку із тим, що дитина не бажає навчатись саме в гімназії №18, хлопчик переведений для навчання в іншу школу. Вказала також, що дитина перебуває в нестабільному емоційному стані через те, що їх мати не хоче їх виховувати і діти вимушені жити у бабусі. На підтвердження наведеного долучила довідку про те, що ОСОБА_2 зарахований до 8 класу Чернівецької гімназії № 11 та свідоцтво досягнень ОСОБА_3 про закінчення 2024-2025 навчального року та переведення на наступний навчальний рік.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини 1 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Частина 1 статті 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Згідно із статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція частини 2 статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 26.08.2020 № 372/19 «Про надання правового статусу дітям (делеговані повноваження)» ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 наданий статус дітей, позбавлених батьківського піклування.

Відповідно до витягу з рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 19.11.2020 № 540/25 «Про встановлення опіки над дітьми (делеговані повноваження)» ОСОБА_1 призначена опікуном над малолітніми ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Диспозиція статті 184 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Згідно з положеннями статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва досягнень учня 7-Б класу ОСОБА_2 , учень Чернівецької гімназії № 18, закінчи 2024-2025 навчальний рік та переведений на наступний рік навчання.

Відповідно до довідки від 10.06.2025 № 02-18/57 ОСОБА_2 зарахований до 8 класу Чернівецької гімназії № 11 Чернівецької міської ради.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 184 КУпАП, проявляється в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Відповідно до частини 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Тобто, предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення ОСОБА_1 вважаю, що в діях останньої відсутня такі складові адміністративного правопорушення, як об`єктивна та суб`єктивна сторони.

Так, суд зауважує, що сам по собі факт невідвідування дитиною навчального закладу, не є наслідком невиконання опікуном покладених на нього обов`язків по вихованню дитини. Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 ухилялась від їх виконання та не вчиняла ніяких дій задля вирішення проблеми щодо не бажання дитиною відвідувати навчальний заклад. Навпаки, судом встановлено, що ОСОБА_1 вчинила всі залежні від неї дії, щоб вирішити конфліктну ситуацію з навчальним процесом у її онука та дати можливість дитині завершити навчальний рік.

При цьому, інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_7 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 184 КУпАП, саме у формі умислу, що є кваліфікуючою ознакою вказаної норми, суду не надано та матеріали справи не містять.

Суд також зауважує, що матеріали справи не місять підтвердження того, що керівництвом та викладачами навчального закладу вживались відповідні спільні заходи (проведення співбесіди, проведення зборів батьків, направлення відповідних письмових звернень до бабусі тощо) щодо невідвідування дитиною протягом тривалого часу навчального закладу і що ОСОБА_8 ухилялась від їх виконання.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище, у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 184 КУпАП, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 130, 247, 251, 283-285, 287-291, 294 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною 2 статті 184 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Чернівців протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Дубець О.С.