Справа № 298/2142/24
Номер провадження 3/298/1466/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року с-ще Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в особі судді Зизич В.В., за участі секретарів судового засідання Коваль А.Ю., Келешовчак І.І., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисників - адвокатів Александрова Д.О. і Татарченко К.В., розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали справи, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця смт.Великий Березний Великоберезнянського району Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, з вищою освітою, менеджера (управителя) з питань регіонального розвитку ТОВ «Лоцмен», за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №144465 від 6 листопада 2024 року, складеного виконуючим обов`язки начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 , 6 листопада 2024 року о 20 год. 40 хв. на околиці населеного пункту Великий Березний (територія Великоберезнянської територіальної громади Ужгородського району Закарпатської області) в межах прикордонної смуги на відстані 2500 метрів до державного кордону України, в районі 136 прикордонного знаку, був затриманий гр. України ОСОБА_1 , який здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону України, а саме: виконувати законну, неодноразово повторену вимогу уповноваженої посадової особи НОМЕР_1 прикордонного загону старшого прикордонного наряду «Групи реагування» майора ОСОБА_3 пред`явити документи, які посвідчують особу, відкрито відмовився з використанням нецензурної лайки на адресу військовослужбовців Державної прикордонної служби. Своїми діями порушив вимоги ч.2 ст.23, ст.34 ЗУ «Про державну прикордонну службу України» та п.10 «Положення про прикордонний режим», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1147 від 28 липня 1998 року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що події, наведені в протоколі, не мали місця і винуватим себе він не визнає. Вказав, що у нього наявна відстрочка, а у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які були пасажирами його автомобіля, наявні броні. Всі вони мали накази про відрядження та технічні завдання відрядження, у них був заброньований готель «Карпатія» у м. Мукачево з 4 по 8 листопада 2024 року, також є наявні дані з навігатора, що встановлений у службовому авто. Відтак рух здійснювався службовим автомобілем в службових цілях. Вони рухались з м.Ужгород у с-ще Великий Березний, проїхали пост у м.Перечин, потім під"їхали до КПП в с.Дубриничі, однак відео з боді-камери сержанта ОСОБА_6 чомусь відсутнє. У Дубриничах ним, як водієм, було знято відео, однак таке видалив оперативник ОСОБА_7 , який здійснював затримання. Сержан ОСОБА_8 показав неадекватну поведінку, оскільки стверджував, що вони йому не пред"явили документи, потім він пред"явив документи повторно, показував додаток Резерв+, показав всі документи, всі пояснювали, що знаходяться у відрядженні, у нього склалося враження, що сержант тягнув час, але для чого - не пояснював. У сержанта було явно виражене упереджене ставлення до пасажирів, у яких була донецька реєстрація. На посту він навіть відкрив багажне відділення автомобіля, інших законних вимог від сержанта ОСОБА_6 не було. На запитання, чи можуть вони продовжувати рух, сержант ОСОБА_8 сказав, що вони не затримані, після чого продовжили рух. Коли вони під"їжджали до с-ща Великий Березний, проїхавши ресторан «Дежавю», біля школи-інтернату на автомобільній дорозі державного значення він побачив, що машина, яка рухалась поззаду, почала "блимати" фарами, він подумав, що це хтось із його знайомих, увімкнув правий покажчик повороту та почав зупинятися. Коли він зупинився, то авто, яке "блимало" фарами - білий «Дастер», заблокував йому проїзд спереді, а інше цивільне авто заблокувало йому проїзд ззаді, це він побачив у дзеркалах. З білого «Дастеру» вибігли двоє осіб, один з яких був у цивільному, а другий - у камуфльованій формі з чорною балаклавою з білими черепами на голові. Вони підбігли до авто та почали відкривати двері, стукати кулаками та пістолетами по їхньому службовому автомобілі. Дверцята автомобіля він заблокував для збереження життя і здоров"я свого і своїх пасажирів, оскільки думав, що це грабіжники, які хочуть їх пограбувати. Заборонених речей ні в нього, ні в його пасажирів з собою не було. Для самозахисту жодних дій не застосовували, оскільки люди, які їх зупинили, були озброєні. Коли він розблокував дверцята, то офіцер ОСОБА_7 ударив його в голову, так як не міг витягти з автомобіля, оскільки він був пристебнутий паском безпеки. В момент, коли йому наносив удари офіцер ОСОБА_7 , він почув та побачив вистріл з пістолета з боку пасажира у пасажира, який здійснив офіцер ОСОБА_9 , нащастя, він влучив у мобільний телефон ОСОБА_10 . Після вистрілу він попередив офіцера ОСОБА_11 , що спробує відстебнутися, щоб вийти з авто, щоб він перестав його бити. Після того, як він вийшов з авто, офіцер поклав його біля капоту авто, почав надягати на нього кайданки та продовжував наносити удари по голові. Після того, як майор ОСОБА_9 вистрелив у ОСОБА_12 , він витяг його з авто та поклав лежати на землю, потім цілеспрямовано почав цілитися в нього і з відстані через капот автомобіля здійснив у нього вистріл в область живота, без будь-яких пояснень і попереджень. Відразу після вистрілу прибув наряд поліції, це був перший екіпаж. Там був присутній слідчий ОСОБА_13 , він просив поліцію включити бодікамеру, однак на його прохання поліція ніяк не реагувала. При працівниках поліції він вперше почув, що їх затримують прикордонники, оскільки вони не зупинилися на блокпосту в Дубриничах. Потім офіцер ОСОБА_7 почав проводити обшук їхнього службового автомобіля «Сітроен» та на підлозі знайшов увімкнений його телефон, підійшов до нього і попросив розблокувати телефон. Коли він запитав у офіцера як йому це зробити, так як він перебуває у кайданках, то офіцер почав бити його кулаками у голову та сказав розблокувати телефон носом. Він почав питати у працівників поліції, для чого вони там знаходяться і нічого не роблять, знову просив увімкнути боді-камеру, тоді до нього підійшов майор ОСОБА_9 і також почав бити його по голові. ОСОБА_9 і ОСОБА_7 вживали по відношенню до нього нецензурну лайку. Тоді під"їхав ще один екіпаж поліції, працівник поліції надав прикордоннику кайданки і він пішов вдягати кайданки на другого пасажира авто на ОСОБА_5 , ОСОБА_7 продовжив його бити і змусив носом розблокувати телефон, після того, як він розблокував телефон, то поліцейський з першого екіпажа поліції сказав йому стати біля нього, щоб його не покалічили, і сказав ОСОБА_14 , що за такі дії вони можуть мати проблеми. Потім ОСОБА_7 підійшов до лежачого на землі ОСОБА_5 і змушував його силою розблокувати свій мобільний телефон, було чути удари, які ОСОБА_7 наносив ОСОБА_15 . Також ОСОБА_7 знайшов у його телефоні відео, яке він зняв на блок-посту в Дубриничах, та почав його питати для чого він знімав відео, після чого ОСОБА_9 продовжив наносити йому удари кулаками в голову. Після побиття їх розсадили по різних авто та в супроводі поліції відвезли на ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 », його в кайданках посадили в авто, поззаду сів майор ОСОБА_9 , зняв балаклаву, і тоді він в дзеркалі побачив його обличчя. Він просив надати йому медичну допомогу, однак ніхто ніяк на його прохання не реагував. Біля ВПС знову почали проводити обшук його автомобіля, на який він дозвіл не надавав. Після проведеного обшуку авто їх вистроїли для фотографії біля входу у ВПС, після того як їх сфоторгафували, завели у відділення, де розділили на дві групи. Його відвели в кімнату, як він зрозумів, це був кабінет офіцера ОСОБА_11 , в кімнаті були присутні ще два офіцери. ОСОБА_7 йому сказав, що якщо він не підпише документи, що він є перевізником, то він пробуде у ВПС цілу ніч. Він сказав, що нічого не вчиняв і нічого підписувати не буде, а їх за їхні дії чекають юридичні наслідки. Потім його повели в кімнату тимчасового тримання. Коридором ОСОБА_7 наніс йому ще декілька ударів. Затримали їх о 19.50 год., жодних причин затримання їм не повідомляли, відпустили уночі о 02.30 год., під примусом змушували підписати протоколи, вони просили надати їм правову допомогу, хотіли зв`язатися з адвокатами, однак їм відмовляли, і сказали, що вони відмовились від послуг адвокатів. Відносно його пасажирів було складено адміністративні протоколи за спробу незаконного перетину державного кордону. В подальшому прийшов ОСОБА_16 , який просив підписати протоколи, або в іншому випадку їх там протримають три доби, ОСОБА_17 там не було. Він наголошував ОСОБА_16 , що поранений, йому не викликали швидку медичну допомогу. Їм приносили підписувати пусті бланки протоколів. Протоколи декілька разів переписували. В подальшому його колеги, розуміючи, що йому потрібна медична допомога, почали казати, що потрібно підписати протоколи, щоб їх відпустили. Протоколи заповняла летенант-діловод, а ОСОБА_17 там взагалі не було. Ствердив, що під час затримання майор ОСОБА_9 жодних вимог до нього не пред"являв, оскільки під час затримання до нього підходив офіцер ОСОБА_7 , ОСОБА_9 же був з іншого боку транспортного засобу поряд з пасажиром.

Захисник адвокат Татарченко К.В. у судовому засіданні пояснив, що протокол на ОСОБА_1 складено безпідставно, матеріали справи не містять жодних доказів щодо вчинення останнім злісної непокори, відбулось незаконне затримання ОСОБА_1 та спричинення йому працівниками прикордонної служби тілесних ушкоджень, дії працівників ДПСУ є неправомірними. Справу відносно ОСОБА_1 просив закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник адвокат Александров Д.О. у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 у Закарпатській області перебував у відрядженні, про що надані відповідні докази. Наголосив, що протокол відносно ОСОБА_1 складено безпідставно, а дії працівників ДПСУ є неправомірними, до ОСОБА_1 безпідставно застосовано затримання та спецзасоби, останньому спричинено тілесні ушкодження, щодо вказаних фактів розпочато кримінальне провадження.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні повідомив, що з ОСОБА_1 вони є колегами, знайомі більше чотирьох років та перебували у відрядженні в Закарпатській області, того вечора вони рухались в напрямку с-ща Великого Березного. Дорогою було безліч блокпостів, які вони спокійно проїхали, надавали всі документи, які в них просили. Зазначив, що вони мають всі необхідні документи. На блокпосту в м.Перечин вони навіть показували багажне відділення автомобіля. В ОСОБА_19 відбувалось все те саме, однак їх довго тримали на посту і не відпускали, після чого ОСОБА_1 спитав, чи можуть вони їхати, і сержант ОСОБА_8 відповів, що так, тоді вони поїхали. Уже у с-щі Великий Березний біля ресторану «Дежавю» їм почав "моргати" фарами автомобіль, який рухався позаду, а спереду їм заблокував дорогу білий «Дастер». З «Дастера» вийшло двоє осіб - один у цивільному, інший - у формі та балаклаві з білими черепами, вказані особи підбігли до авто і почали бити пістолетами по склу. Вони підняли руки і не розуміли, що відбувається. Двері авто були розблоковані, вони відкрили двері і ОСОБА_9 здійснив постріл у свідка, його витягли з авто і повалили на землю. ОСОБА_1 також витягли з авто і почали бити. Було чутно удари, на свідка вдягли кайданки, а потім він почув постріл. ОСОБА_5 теж витягли з авто і поклали лежати позаду нього. Періодично їм з ОСОБА_20 наносили удари, ОСОБА_1 ж били без зупинки. Він запитував у чому проблема, чому вони це роблять, можливо вони помилилися, але жодних пояснень не отримав. Потім приїхала поліція і йому з ОСОБА_20 також одягли кайданки, поліція жодних мір не прийняла. Також він чув як ОСОБА_7 просив ОСОБА_1 розблокувати телефон. У телефоні він знайшов відео, яке ОСОБА_21 знімав на посту в Дубриничах, на якому було зафіксовано, що вони все пред`явили. Подивившись відео, ОСОБА_7 ще наніс удари ОСОБА_22 , а потім взяв телефон у ОСОБА_5 , який повідомив йому графічний ключ. У свідка телефон не брали, оскільки такий був прострелений. Потім під`їхала ще одна патрульна машина, це все тривало близько 30 хвилин. Потім їх розсадили по різних машинах і відвезли в загін, там їх сфотографували і розділили, ОСОБА_1 повели окремо від них. Вони просили дозволу зв`язатися з адвокатом або близькими, однак їм відмовили. Пізніше до них привели ОСОБА_1 , він був ще більше побитий, та повідомив, що його ще били. На території загону їм нічого не пояснювали. В решті він підписав бланк протоколу та все інше, лиш би звідти вийти. Доповнив, що коли їх зупинили у Великому Березному, то жодних вимог не звучало, все почалося з вибиття вікон та побиття їх. Ствердив, що у нього не було потреби перетинати державний кордон. У нього нічого не запитували і навіть не дали змогу нічого пояснити.

Свідок ОСОБА_23 у судовому засіданні повідомив, що з 4 по 8 листопада 2024 року знаходився у відрядженні в Закарпатській області та збирав команду на збори. У них був заброньований готель у м. Мукачево, про що є всі відповідні документи. ОСОБА_21 являється його підлеглим у Закарпатській та Івано-Франківській областях, відтак на його території проводилися регіональні збори. 6 листопада по закінченню робочого дня вони їхали в напрямку його місця проживання для підведення підсумків робочого дня. Як тоді, так і тепер, у них всіх наявне бронювання та відстрочки. Дорогою вони проїхали декілька постів. У ОСОБА_24 вони надали всі документи та показали автомобіль. У ОСОБА_19 їх зупинив ОСОБА_8 і наполягав на перевірці документів. В ході суперечки ОСОБА_25 увімкнув камеру та почав фіксувати дану подію, він надав всі документи, показав багажне відділення автомобіля і на його запитання, чи можуть вони рухатись далі, ОСОБА_26 повідомив що так, їх не затримано і вони можуть їхати, то ж вони поїхали. На в`їзді у Великий Березний їх підрізали два автомобілі, один спереду, а другий почав "моргати" фарами позаду, і їх рух заблокували. З авто вийшли люди у військовій формі, підійшли до них і почали бити по склу. ОСОБА_21 розблокував двері, щоб уникнути пошкодження авто, його почали бити без будь-яких попереджень чи пояснень, тоді він почув простріл біля ОСОБА_10 . ОСОБА_25 і ОСОБА_27 витягли з автомобіля, а він ще якийсь час знаходився в авто і був переляканий. Вийшовши з машини, уникаючи ударів, він опинився на землі, тоді він побачив проблискові маячки і зрозумів, що це під`їхала поліція. Поруч з ним на землі лежав ОСОБА_27 , він розумів, що десь попереду є ОСОБА_25 . Він чув погрози, чув, що когось постійно б`ють, а тоді він почув постріл, як пізніше з`ясувалось, стріляли в ОСОБА_25 . Біля нього стояв військовий і він питав у нього, що відбувається, можливо це якась помилка, оскільки не розумів у чому справа і намагався пояснити, що в них є всі документи. Жодної відповіді він не отримав. Йому одягли кайданки і він лежав на землі, йому було холодно. Йому наказали лежати і нецензурно до нього висловлювались. ОСОБА_7 у грубій формі вимагав надати телефон, він не міг це зробити, оскільки лежав на землі в кайданках, за що отримав удар по обличчю та спині. Потім він дістав телефон, повідомив графічний ключ і той розблокував його телефон. Далі їх розсадили по різних авто і відвезли на відділ прикордонної служби. В загоні нічого не пояснювали. ОСОБА_25 від них відділили, потім коли його привели, то він побачив на ньому сліди побоїв, також ОСОБА_25 показав сліди від гумової кулі в області тулуба. Все відбувалося під тиском, їм погрожували, що протримають їх три доби, ніби за спробу перетину кордону. Ствердив, що жодного наміру ні в нього, ні в інших на незаконний перетин кордону не було. Під тиском він підписав відмову від захисту адвоката та повідомлення родичів, і тоді їх відпустили. Уже звідти вони поїхали у лікарню, щоб надати ОСОБА_25 медичну допомогу. Жодних пояснень їм не надали. Жодних вимог до ОСОБА_25 не звучало. Повідомив, що ні у нього, ні в ОСОБА_25 телеграму нема і він не розуміє, звідки взялися скріншоти переписок. З ОСОБА_28 вони знайомі вже три роки, фактично ОСОБА_21 його підлеглий. Пояснення у нього не відбирали. Чи фіксувалась дана ситуація прикордонниками на відеокамери йому невідомо, коли їх доставили в загін, то в жодному журналі їх не реєстрували. Він отримав тілесні ушкодження і була призначена експертиза. Зазначив, що від ОСОБА_6 звучала вимога надати документи, яку ОСОБА_21 виконав, також показав багажне відділення автомобіля. Причина зупинки автомобіля у Великому Березному йому невідома. В ав томобілі він сидів позаду.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні повідомив, що того дня він ніс службу на КРП «Дубриничі» з 9 години ранку до 9 години вечора, був старшим наряду. В його обов`язки входила перевірка документів, що посвідчують особу, перевірка військово-облікових документів та перевірка транспортних засобів. Він для перевірки зупинив машину марки «Сітроен» білого кольору на КА номерах, за кермом авто знаходився ОСОБА_21 , який відмовився надати документи, оскільки вважав, що пост там стоїть незаконно, пасажири документи для перевірки пред`явили. Він зателефонував старшому зміни, повідомив про вказану ситуацію і попросив ОСОБА_1 зачекати, поки приїде машина для перевірки його особистих даних. ОСОБА_21 попросив у нього пред`явити посвідчення, він показав посвідчення, яке ОСОБА_21 намагався сфотографувати, однак він не дав. Далі ОСОБА_21 спитав, чи він затриманий і поїхав. Він зателефонував старшому зміни ОСОБА_29 і повідомив, що ОСОБА_21 поїхав з поста, не пред`явивши документів. Зазначив, що просив ОСОБА_1 зачекати поки приїде група реагування, вимоги заглушити двигун він не висував. Повідомив, що боді-камерою він тоді не користувався, оскільки вона розрядилася, камеру вмикає тоді, коли підходить до автомобіля, без підзаряду вона працює шість годин, потім її треба заряджати дві години. ОСОБА_30 , тобто старшого зміни він повідомив по особистому телефону, повідомляти чергового не обов`язково. Повідомив, що на посту також є камера відеоспостереження, яка працює від сонячного заряду, однак тоді вона не працювала. Повідомив, що з ним на посту також несли службу курсанти і нацгвардійці, на той момент вони не були оснащені засобами фіксації, а фіксувати на особисті мобільні телефони їм заборонено. Один з службовців Нацгвардії чув їхню розмову, однак його прізвище він не пам`ятає. Про порушення він доповів у телефонному режимі, письмово доповідь не здійснював. Група реагування визначається наказом старшого зміни. При вимозі ОСОБА_17 він присутній не був, як працювала група реагування йому не відомо, оскільки він залишився в Дубриничах на КРП.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні повідомив, що 6 листопада 2024 року біля 19 год. йому зателефонував старший зміни прикордонних нарядів ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » і повідомив, що старшим наряду на КП «Дубриничі» було зупинено транспортний засіб, за кермом якого перебував мешканець с-ща Великий Березний та з ним двоє осіб немісцевих. Вказані особи поводилися некультурно, не показали документи, що посвідчують особу, у зв`язку з чим він попросив їх не залишати КП. В подальшому йому повідомив старший зміни ОСОБА_31 , що вказані особи самовільно з алишили пост і він прийняв рішення про їх затримання. В рамках взаємодії він проінформував поліцію з метою фіксації транспортного засобу по Закарпатській області. Рухаючись в бік с.Дубриничі, біля ресторану «Дежавю» він помітив вказаний транспортний засіб, розвернувся і поїхав за ними. Ним спільно з службовим автомобілем, в якому перебувала група реагування, було зупинено зазначений автомобіль. Водієві було висунуто вимогу вийти з транспортного засобу, яку він не виконав, у зв`язку з чим на підставі ЗУ «Про Державну прикордонну службу», ним було застосовано заходи фізичного впливу з метою затримання та припинення правопорушення. Зазначив, що ОСОБА_21 не виконав його вимогу. Повідомив, що ОСОБА_9 був старшим групи швидкого реагування, він її очолював. І його, і ГШР про правопорушення проінформував ОСОБА_32 . Він разом з ОСОБА_2 підійшли до водія і просили його вийти з автомобіля, дана вимога звучала три рази точно. Водій запитував чому і для чого, однак вимогу не виконував з авто не виходив, через що до нього було застосовано фізичну силу. Спочатку ОСОБА_21 не виконав вимогу на посту, а саме не залишати КП, а потім не виконував його і ОСОБА_17 вимоги вийти з авто. Стверджує, що вони йому пояснювали, що він затриманий. В подальшому застосували до нього прийоми рукопашного бою. Про застосування фізичної сили ОСОБА_1 вони попередили, він не реагував. Тоді він його вдарив і витягнув з машини. Після того, як витягли ОСОБА_1 з машини, почали з ним спілкуватися з приводу того, чому він залишив КП, чому не виходив з машини, однак він ніяких пояснень не надав. Перевіривши пасажирів, з`ясувалося, що вони мешканці Донецької області, їдуть до ОСОБА_1 в гості. Оскільки він дійшов висновку, що пасажири транспортного засобу мають намір незаконно перетнути кордон, то було прийнято рішення про їх затримання, вказані особи не могли чітко пояснити мету свого перебування у контрольованому районі. Вказаних осіб вони з ОСОБА_2 затримали та в подальшому на службовому автомобілі «Дастер» доставили їх на ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 », він же поїхав своїм транспортним засобом. Затримання здійснювали він, ОСОБА_9 та група реагування. Вказаних осіб він не бив, і чи хтось їх бив, він не бачив, йому не відомо. Також він спілкувався з пасажирами автомобіля, один з яких надав для огляду свій мобільний телефон. В додатку «Гугл Мапс» ним було виявлено збережені точки на карті біля державного кордону, що могло свідчити про їх намір перетнути кордон. В подальшому на ОСОБА_1 та його пасажирів було складено адмінпротоколи. Зазначив, що затримували вказаних осіб через те, що вони не виконали законну вимогу ОСОБА_6 на КП пред`явити документи, відкрити багажник та не покидати пост. При зазначених подіях він особисто присутній не був, вказану інформацію отримав від ОСОБА_30 , боді-камери у нього не було, чи була в когось іншого він не знає, оскільки не звернув на це увагу. Його транспортний засіб камерою не обладнаний чи обладнаний службовий автомобіль, йому невідомо. Хто застосував зброю йому невідомо, він таке не бачив. Слідів тілесних ушкоджень під час затримання на ОСОБА_22 не було, він взагалі перший раз чує про тілесні ушкодження. В жодному журналі на ВПС він затриманих не реєстрував, і чи їх реєстрували йому невідомо. Показав, що на ВПС є камери спостереження, він їх бачив. Коли затримані покидали ВПС, то ОСОБА_21 вибачався за свою поведінку, казав, що поїде і на КП, щоб вибачитися. Протокол відносно ОСОБА_1 складав старший зміни реагування. Наголосив, що він питав у ОСОБА_1 хто його пасажири і куди прямують, на що він пояснював, що це ніби його колеги і вони ідуть вечеряти. З приводу застосування спецзасобів, то до ОСОБА_1 були застосовані кайданки, про їх застосування він попереджав особу. Чи повідомляли безоплатну правову допомогу про затримання, йому напевне невідомо, але знає, що черговий повинен повідомляти про кожне затримання. Затримання осіб оформляється протоколом затримання, обставини встановлюються протягом трьох діб, після складається протокол про адміністративне правопорушення. Хто веде журнали реєстрації осіб на ВПС йому невідомо. Додав, що якщо ОСОБА_21 потребував би медичної допомоги, то така була б йому надана, оскільки на відділі є фельдшери. На відділі він спілкувався з ОСОБА_28 у своєму службовому кабінеті, камерами спостереження такий не обладнаний. Зауважив, що ОСОБА_21 плутався у показах. Телефон у ОСОБА_1 він не вилучав. Чи фіксував ОСОБА_21 щось на свій мобільний телефон йому невідомо, він не бачив у нього телефона. У довідці про проведення фільтраційно-перевірочних заходів він виклав суть обставин стосовно даної події, вказаного він дійшов за результатами спілкування з затриманими та групою швидкого реагування. Оскільки ним було встановлено намір у пасажирів незаконно перетнути державний кордон, то за вказаних обставин він дійшов висновку, що ОСОБА_21 їм допомагав у цьому. Складену довідку він скерував помічнику начальника відділу начальнику АЮД для приєднання до матеріалів справи. Про їх намір перетнути кордон, на його думку, свідчило також листування у телефоні одного з затриманих. На місці події також були працівники поліції. СОГ повідомили, що не вбачають ознак криміналу. Які ще вимоги висував ОСОБА_9 він не пам`ятає, точно пам`ятає про вимогу вийти з автомобіля. Хто витягав з авто пасажирів, він не пам`ятає, оскільки він з ОСОБА_2 витягали з автомобіля ОСОБА_1 , повідомив, що телефони в затриманих не вилучалися, а лише оглядалися. Він зробив на свій телефон фото переписок з телефону затриманого, чий конкретно це був телефон він не пам`ятає. Наполягав на тому, що затримані особи не виконували вимогу вийти з автомобіля та пред`явити документи, що посвідчують особу.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні повідомив, що він цілий день був в наряді, разом з ним у групі був водій та офіцер ПОРВ, коли повернувся на ВПС, то отримав доповідь від старшого наряду контрольний пост, що знаходиться в Дубриничах, про те, що в автомобілі білого кольору знаходилось троє осіб, які не пред`явили документи та нецензурно висловлювались в бік ДПСУ, з місця події втекли. Так як він був на відділі, то підняв групу реагування, яку очолював і вирушили в напрямку поста для пошуку правопорушників. Автомобіль зустріли на околиці Великого Березного. Коли зупинили автомобіль, то вимогу вийти з нього особи не виконували, у зв`язку з чим до них було застосовано фізичну силу, їх витягли з авто, вдягли на них кайданки та доставили до ВПС ОСОБА_33 для встановлення осіб. Оскільки події відбувались поблизу кордону, то з їхніх дій можна було зрозуміти, що громадяни являються порушниками кордону, у зв`язку з чим на них було складено адмінпротоколи за ст. 204-1 КУпАП. Щодо дій ОСОБА_1 , то він відмовлявся виконувати законні вимоги, які ставили працівники ДПСУ, у звязку з чим на нього було складено протокол за ст.185-10 КУпАП. Пояснив, що ОСОБА_21 був водієм транспортного засобу та не виконав законної вимоги на КРП «Дубриничі», не вийшов з авто, не надав документів, не показав транспортний засіб, покинув пост, вдався до втечі, якби він на посту показав усі документи, то даної ситуації не склалося б. Зазначив, що він особисто не був присутній на посту в Дубриничах. Коли він з групою їх зупинили, то вони так само не надавали документів, закрилися в автомобілі і не виходили. Після зупинки автомобіля він неодноразово заявляв вимогу заглушити двигун, вийти з автомобіля, показати документи, однак вони їх не виконували. Потім хтось розблокував двері і вони витягли осіб з автомобіля, він витягав з авто пасажира, хто витяг ОСОБА_1 він не пам`ятає. Повідомив, що вказані особи хвилин 20 не виходили з автомобіля та не відчиняли двері, через що вони стукали у вікна. Коли їх витягли, то вдягли на них кайданки і чекали додатковий наряд. До затриманих було застосовано кайданки, пристрій для відстрілу гумових куль не застосовували. Прийоми рукопашного бою він не застосовував. Вказаних осіб було доставлено на підрозділ, від послуг адвокатів вони відмовились і жодних документів не пред`являли. Оформленням адмінматеріалів займався офіцер у зазначеному напрямку діяльності, всі документи долучені до матеріалів. Про довідку ОСОБА_11 йому відомо, таку читав і також долучив її до матеріалів. Протокол був складений у зв`язку з неправомірними діями ОСОБА_1 , оскільки він не виконав жодної законної вимоги, нецензурно лаявся на представників ДПСУ та знімав їх на телефон. Всіх трьох осіб затримував він і склад наряду, двоє інших осіб, як з`ясувалося згодом, мешканці Донецької області, які всіляко підтримували дії ОСОБА_34 . Адвокатів вказані особи не потребували, нічого не пояснювали. Повідомив, що у розпорядженні має пристрій для відстрілу гумових куль, про що зазначено у його посвідченні, проте він його не застосовував. Йому відомо, що офіцером ПОРВ у телефоні одного з порушників було виявлено запити про основні і запасні ОСОБА_35 , як потрапити в Словаччину, були позначки на карті, особисто він цього не бачив, отримав про це доповідь. Чи був ОСОБА_21 ознайомлений з матеріалами він не пам`ятає, однак пам`ятає що ніяких скарг на той момент на працівників ДПСУ у нього не було. Право на адвоката йому було роз`яснено, однак він повідомив, що не бажає мати захисника. Чи повідомлялась безоплатна правова допомога не пам`ятає. Жодних тілесних ушкоджень у ОСОБА_1 він не бачив, після того як особи були звільнені після з`ясування всіх обставин, тілесних ушкоджень не було. Ствердив, що ОСОБА_22 ніхто не погрожував. Зазначив, що відеофіксація затримання не проводилася, камери їм не видають, однак відеокамери є на блокпостах та на підрозділі, скільки зберігаються відеозаписи в силу посадових обов`язків йому невідомо. Він особисто камер не бачив, однак знає, що вони є, доступу до відеозаписів він не має, та в даній ситуації не вбачав необхідності у додаванні відеофайлів. Його наряд, який здійснював затримання камерами не оснащений, відеофіксація затримання не здійснювалася. Оскільки на відділі ОСОБА_21 вибачався за свою поведінку, то він не вбачав за необхідне долучати відеозаписи з камер спостереження. Повідомив, що при затриманні він не використовував маску для обличчя, чи була у когось маска на обличчі, він не пам`ятає. У матеріалах відсутні рапорти інших осіб, оскільки інструкціями це не передбачено, а він не вбачав підстав, щоб група рапортувала. З ОСОБА_28 він спілкувався особисто, останній йому нічого не пояснював. Повідомив, що на відділі є журнали, в які записують осіб, яких доставляють на ВПС, їх назву він не пам`ятає, є особи, які відповідають за ці журнали, він до цих осіб відношення не має. Телефони затриманих осіб він не оглядав і не вилучав, вилучення речей в його обов`язки не входить. Наголосив, що під час затримання в його бік з боку затриманих звучала нецензурна лайка. До протоколу він додав всі наявні докази. Зауважив, що підставою для зупинки транспортного засобу стала доповідь з КРП «Дубриничі», в подальшому особи не реагували на його вимоги вийти з авто та пред`явити документи, крім цього, коли їх зупиняли, то не відразу зупинилися. Додав, що коли приїхала поліція, то затримані уже лежали на землі, поліцейські бачили, що все відбувається законно, також просили затриманих показати документи. Жодних вказівок на обшук автомобіля і допит ОСОБА_1 він не давав ні ОСОБА_14 , ні поліції, ні комусь іншому. Хто допитував ОСОБА_1 йому невідомо. Зазначив, що він не вбачав у діях ОСОБА_1 ознак складу кримінального правопорушення. Підсумував, що протокол складено по факту подій, що відбувалися на околиці Великого Березного. Підставою для зупинки транспортного засобу стала доповідь з КРП «Дубриничі». Документів затримані особи не пред`являли, уже на відділі ОСОБА_21 надав посвідчення водія.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисників адвокатів Александрова Д.О. і Татарченка К.В., показання свідків, дослідивши матеріали справи та надані стороною захисту документи, а також надані з 94 прикордонного закону на вимогу суду матеріали, оцінивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У відповідності зі ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч.1 ст. 185-10 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

Об`єктивна сторона складу зазначеного адміністративного правопорушення полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу, військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні або члена громадського формування: або охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, а так само іншого умисного невиконання зазначених розпоряджень та вимог. Відмова правопорушника проявляється у недвозначній формі словами, жестами, мовчанням тощо. Розпорядження та вимоги, які зазначені у диспозиції статті мають бути законними, тобто походити від правомочних осіб та знаходитися у межах їхньої компетенції. Права органів, підрозділів, військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України викладено у ст.20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України».

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11.10.2011 №10-рп/2011 надав тлумачення визначенню непокори: «Слово «непокора» означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги».

Постановою Пленуму Верховного Суду України №8 від 26 червня 1992 року визначено, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

З метою доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, посадовою особою до протоколу долучено протокол про адміністративне затримання від 6 листопада 2024 року; протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 7 листопада 2024 року, та довідку про результати проведення фільтраційно-перевірочних заходів з додатками, що «поза розумним сумнівом» не доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП.

Суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи. Матеріали справи не містять доказів у підтвердження висвітлених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Жодних доказів на підтвердження відмови ОСОБА_1 надати працівнику ДПС України відповідні документи, окрім самого протоколу, матеріали не містять, а наявність у цих матеріалах відомостей щодо виявлення в ОСОБА_1 документа, що посвідчує особу - посвідчення водія НОМЕР_2 , спростовує таку обставину.

Судом зауважується на тому, що в матеріалах справи відсутні фото чи відео фіксації факту вчинення правопорушення чи інші беззаперечні докази, які б вказували на саме злісну непокору ОСОБА_1 , на вимогу суду вказані докази надані не були.

Матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 вчинено дії, що свідчать про вчинення злісної непокори, зокрема, невиконання неодноразово повтореної законної вимоги військовослужбовця Державної прикордонної служби України ОСОБА_36 пред`явити документи, які посвідчують особу, не надано жодних доказів щодо того, що дії ОСОБА_1 були виражені в зухвалій формі, яка б свідчила про явну зневагу до прикордонного наряду та їм передувала відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень.

Всі перераховані вище обставини, у своїй сукупності, дають суду прийти до висновку про недоведеність того, що ОСОБА_1 у зазначені в протоколі час та місці, дійсно здійснив злісну непокору законній вимозі працівників Державної прикордонної служби України під час виконання ними службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, а встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення об`єктивним обставинам справи, вказують на відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт злісної непокори законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, як зазначено у протоколі, та наявності умисної форми вини у діях ОСОБА_1 суду не надано.

Згідно ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Така ж позиція встановлена і в Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд не має права перебирати на себе визначений ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів, який покладений у даному випадку на виконуючого обов`язки начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 , який склав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності в частині названого обвинувачення, суд приходить висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП, а тому, беручи до уваги загальний правовий принцип, закріплений в ст. 62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вина особи не була доведена належними доказами, поза розумним сумнівом, суд у даній справі дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП, відтак провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст.185-10, п. 1 ч. 1 ст.247, ст.ст.283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.185-10 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Зизич В.В.