ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1589/25 Справа № 243/5427/24 Суддя у 1-й інстанції - Сидоренко І. О. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю:

секретаря судового засідання Сербіної І.В.,

захисника особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності адвоката Керанчука В.Б.,

апеляційну скаргу адвоката Керанчука В.Б., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 квітня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто судовий збір в розмірі 605,50 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 квітня 2025 року встановлено, що 24 червня 2024 року, о 20 години 20 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Слов`янськ Донецької області, на перехресті вул. Юрія Багатікова та пров. Глазового, керував транспортним засобом ГАЗ 22171-5404, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу Alkotest DRAGER або в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі захисник Керанчук В.Б., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просить постанову суду 1-ї інстанції відносно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що оскаржену постанову суду першої інстанції вважає незаконною.

Звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , не відповідає дійсності, а саме, що він керував транспортним засобом ГАЗ 22171-5404. Така думка підтверджується доданим до матеріалів справи відеозаписом, з якого вбачається, що автомобіль стоїть на узбіччі дороги та його рух, як доказ, не зафіксовано, а ОСОБА_1 знаходився поодаль від автомобіля.

Зазначає, що додані до справи відеозаписи неодноразово перериваються без пояснення поліцейських про причини перерви, що є порушенням Наказу Міністерства внутрішніх справ №1026 від 18.12.2018 року Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки відеозапису.

Наголошує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння за допомогою технічного засобу Alkotest DRAGER або в медичному закладі. Звертає увагу, що ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції дихає в технічний засіб, проте поліцейський не дає будь-яких роз`яснень щодо показників. Після цього на пропозицію працівників поліції, ОСОБА_1 разом з ними поїхав до медичної установи для проходження огляду, але його не було заведено у приміщення медичної установи.

Позиції сторін в суді :

Захисник Керанчук В.Б., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , в судовому засіданні просив його апеляційну скаргу, подану в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити з підстав, наведених в ній. Не заперечувала проти розгляду справи за відсутності належним чином повідомленого ОСОБА_1 .

Висновки суду:

Заслухавши захисника, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він керував транспортним засобом з явниким ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру «Драгер» або у медичному закладі, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аналіз диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вказує на те, що до відповідальності може бути притягнуто водія транспортного засобу у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, і який відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до п. 2 р. 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»,затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно зі п.п. 3, 4 р. 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. А ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд першої інстанції при її розгляді дотримався зазначених вимог закону та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а вина підтверджується дослідженими судом 1-ї інстанції доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 906277 від 24 червня 2024 року, відповідно до якого 24 червня 2024 року, о 20 години 20 хвилин, ОСОБА_1 в м. Слов`янськ Донецької області, на перехресті вул. Юрія Багатікова та пров. Глазового, керував транспортним засобом ГАЗ 22171-5404, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, поушення координації рухів, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу Alkotest DRAGER або в медичному закладі відмовився;

- протоколом серії АА № 127907 про адміністративне затримання від 24 червня 2024 року, відповідно до якого 24 червня 2024 року, о 21 години 20 хвилин, ОСОБА_1 доставлений до службового приміщення відділення поліції за адресою: м. Слов`янськ, вул. Василівська, буд. 45, у зв`язку з вчинення правопорушенням, передбаченого ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП, для припинення адміністративного правопорушення, складання адміністративного протоколу, для слухання справи;

- рапортом поліцейського Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Згордцева, відповідно до якого під час виїзду на виклик про те, що в м. Слов`янськ Донецької області, на перехресті вул. Юрія Багатікова та пров. Глазового, водій керував транспортним засобом ГАЗ 22171-5404, державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані сп`яніння, 24 червня 2024 року, о 20 години 30 хвилин, ним було виявлено ОСОБА_1 , у якого були ознаки алкогольного сп`яніння. Водію було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, на що водій відповів відмовою;

- поясненнями ОСОБА_2 від 24 червня 2024 року, відповідно до яких останній повідомив, що 24 червня 2024 року, о 21 години 20 хвилин, в м. Слов`янськ Донецької області, на перехресті вул. Юрія Багатікова та пров. Глазового, він побачив, як водій на великій швидкості керував транспортним засобом ГАЗ 22171-5404, державний номерний знак НОМЕР_2 , їхав по зустрічній смузі руку, а потім зупинився посеред дороги. Після чого водій вийшов з машини, при цьому мав ознаки алкогольного сп`яніння (хитка хорда, порушення мови, запах алкоголю з порожнини роту). Після приїзду поліції було встановлено, що цим водієм виявився ОСОБА_1 . Підтвердив факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом ГАЗ 22171-5404, державний номерний знак НОМЕР_2 ;

- електронним рапортом інспектора-чергового Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Пузиревської О.П. від 24 червня 2024 року, відповідно доя кого 24 червня 2024 року, о 20 годині 31 хвилин, надійло повідомлення зі служби 102 про те, що 24 червня 2024 року, о 20 годин 29 хвилин, в м. Словянськ, по вул. Багатікова, військовослужбовець ОСОБА_2 повідомив, що в даний час біля магазину «Вєтєрок» водій транспортного засобобу ГАЗ 22171-5404, державний номерний знак НОМЕР_2 , керує автомобілем в стані алкогольного сп`яніння;

- диском з відеозаписом з боді-камери поліцейського, на якому зафіксований факт вчинення адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, такими, що доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про допустимість та належність зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису подій, що мали місце 24 червня 2024 року за участю ОСОБА_1 , здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.

Обгрунтовуючи оскаржену постанову, суд першої інстанції надав належну та повну оцінку всій сукупності наданих суду доказів, що не суперечить висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18).

Апеляційний суд погоджується з доводами сторони захисту, що додані до матеріалів справи відеофайли не містять фіксування керування ОСОБА_1 транспортним засобом та зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . Проте такий факт не може свідчити про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки підставою для вимоги працівника поліцій на проходження огляду на стан сп`яніння є виявлення у водія ознак сп`яніння, що прямо передбачено законом. Апеляційний суд звертає увагу, що закон вимагає відеофіксації обставин проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння або відмови від проходження такого огляду, а не фіксування факту керування особою транспортним засобом та причин такої зупинки транспортного засобу, що може бути встановлено за допомогою інших доказів.

Факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 підтверджується поясненнями ОСОБА_2 , який в своїх поясненнях, наданих працівнику поліції, підтвердив факт керування 24 червня 2024 року, о 20 годин 29 хвилин, саме ОСОБА_1 транспортним засобом ГАЗ 22171-5404, державний номерний знак НОМЕР_2 . З цього приводу ОСОБА_2 і було здійснено виклик на службу 102 для повідомлення даного факту.

Із дослідженого відеозапису встановлено, що сам ОСОБА_1 працівнику поліції пояснював, що він керував транспортним засобом і у нього закінчився бензин, тому він і покинув свій автомобіль посередині проїжджої частини. Тобто факт керування транспортним засобом ГАЗ 22171-5404, державний номерний знак НОМЕР_2 , підтвердив і сам ОСОБА_1 (відеозапис, починаючи з 0:03:29).

Будь-яких доказів оскарження дій співробітників поліції відносно ОСОБА_1 при складанні адміністративного матеріалу за вчинення ч. 1 ст. 130 КУпАП суду надано не було. В установленому порядку водій ОСОБА_1 або його захисник дії працівників поліції не оскаржували. Під час апеляційного розгляду апелянтом доказів на підтвердження оскарження дій чи рішень працівників поліції за вказаних вище обставин також не надано.

Крім того, доводи апеляційної скарги захисника про те, що працівниками поліції було порушено порядок огляду водія на встановлення стану алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає необґрунтованими, та погоджується з висновками суду 1-ї інстанції про те, що зі змісту відеозапису чітко вбачається що поліцейським було дотримано встановлених законом вимог, та дії працівників поліції відповідали, встановленим у ст. 266 КУпАП вимогам.

Так, із дослідженого відеозапису вбачається, що працівниками поліції для встановлення особи ОСОБА_1 було затримано та доставлено до відділку поліції. Після встановлення його особи, ОСОБА_1 було оголошено про наявність виявлених ознак алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння (відеозапис, починаючи з 01:10:15). ОСОБА_1 спочатку погодися та двічі дихав в газоаналізатор Alkotest DRAGER, проте тривалий час не виконував інструкції працівників поліції, у зв`язку з чим фактично жодного разу не продув належним чином технічний пристрій. Тож і на дисплеї приладу не було відображено результатів огляду (відеозапис, починаючи з 01:13:24). Після цього водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на встановлення стану сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 погодився та разом з працівниками поліції поїхав до медичного закладу. Проте, прямуючи до медичного закладу ОСОБА_1 категорично відмовився проходити такий огляд в медичному закладі, декілька разів повторивши свою відмову (відеозапис, починаючи з 01:19:25 та з 01:19:48).

Обставин, які б завадили ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі судом встановлено не було та стороною захисту під час апеляційного розгляду не надано.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав відеозапис належним та допустимим доказом, оскільки він отриманий у встановленому законом порядку та дозволятє повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення, з урахуванням інших доказів у справі в їх сукупності.

Щодо доводів апелянта про неповноту відеозапису, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, які зафіксовано за допомогою відеокамери поліцейського, та які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. На відеозапису відображено, що ОСОБА_1 відмовився від законної вимоги поліцейського на проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і його відмова від огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Право працівників поліції застосовувати технічні засоби відеозапису під час проведення огляду осіб на стан сп`яніння передбачене ч. 2 ст. 266 КУпАП.

До того ж, вказаний відеозапис не є єдиним та вирішальним доказом, що підтверджує винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а оцінюється у сукупності разом з іншими доказами, наявними в справі, з оцінкою кожного доказу з точки зору належності, допустимості та достовірності, а їх сукупністі - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, під час судового розгляду достовірно встановлено, що поліцейський виконав всі вимоги чинного законодавства і вжив всі можливі дії в межах закону, порушень з його боку встановлено не було, у свою чергу водій ОСОБА_1 не виконав свій обов`язок, передбачений п. 2.5 ПДР, не пройшов на вимогу поліцейського в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушника.

Враховуючи вищенаведені докази у їх сукупності, судом встановлено, що дослідженні під час судового розгляду докази повністю підтверджують ті обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, які викладені в адміністративному протоколі, складеному стосовно нього, і є безсумнівними доказами порушення ним п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Отже, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Постанова суду 1-ї інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог захисника та скасування постанови суду 1-ї інстанції, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Керанчука В.Б. залишити без задоволення.

Постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 квітня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин