Справа №295/7773/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2025 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Кузнецов Д.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 04.05.2025 року о 12 годині 16 хвилин, керуючи транспортним засобом автомобілем Mini Cooper Clubman, номерний знак НОМЕР_2 , на перехресті вулиць М.Грушевського та К.Острозьких в м. Житомирі, будучи учасником ДТП, місце події залишила, чим порушила п.2.10.а Правил дорожнього руху України.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що дійсно 04.05.2025 року була учасником дорожньо-транспортної пригоди, а другим учасником був водій ОСОБА_2 , яка керувала мотоциклом. Водій мотоцикла ОСОБА_2 проїхала перехрестя на заборонений сигнал світлофору та не пропустила ОСОБА_1 , в результаті чого сталася ДТП. В той момент на вулиці йшов дощ та після зіткнення ОСОБА_1 з`їхала в бік дороги, підійшла до ОСОБА_2 , щоб переконатись у відсутності потерпілих. Всі учасники були без тілесних ушкоджень і ОСОБА_2 почала одразу просити не викликати поліцію, так як готова все відшкодувати. Після цього приїхали батьки ОСОБА_2 і також погодились все відшкодувати. І всі учасники залишили місце пригоди. Але згодом вони відмовились відшкодовувати будь-як збитки і ОСОБА_1 довелось 19 травня 2025 року звернутися до поліції із заявою.

Суддя, дослідивши надані пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності та письмові матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 122-4 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні,

Вимоги п. 2.10а Правил дорожнього руху України, передбачають, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, підтверджується наступними доказами:

- протоколами про адміністративне правопорушення серії: ЕПР1 №349916 від 03.06.2025, в якому викладено обставини вчиненого правопорушення ОСОБА_1 та встановлено пункт ПДР, порушення якого було допущено;

-копіями протоколів про адміністративне правопорушення за ст.124, 122-4 та ч.2 ст.126 КУпАП, складених відносно другого учасника пригоди ОСОБА_2

- схемою місця ДТП, що сталася 04.05.2025р., яка містить інформацію щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди та пошкоджень, отриманих транспортними засобами;

- письмовою заявою ОСОБА_1 від 19.05.2025р, з якою вона звернулась до керівника УПП в Житомирській області про ДТП, яка відбулась 04.05.2025р.;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких вона підтверджує факт причетності до ДТП та залишення місця пригоди у зв`язку із вирішенням ситуації у добровільному порядку;

- реєстраційними картками на обидва транспортних засобів, які були у часниками пригоди;

- повідомленням про виклик ОСОБА_2 для складання адміністративних матеріалів.

Також вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення також доводиться і її особистими поясненнями, наданими в судовому засіданні та викладеними вище, в яких вона по суті не заперечує те, що була учасником дорожньо-транспортної пригоди і залишила місце події, сподіваючись, що винуватець добровільно відшкодує заподіянні збитки, але після відмови була вимушена звернутися до органів поліції.

Згідно з пунктом 2.11. ПДР якщо внаслідок дорожньо-транспортної пригоди немає потерпілих та не завдано матеріальної шкоди третім особам, а транспортні засоби можуть безпечно рухатися, водії (за наявності взаємної згоди в оцінці обставин скоєного) можуть прибути до найближчого поста або до органу Національної поліції для оформлення відповідних матеріалів, попередньо склавши схему пригоди та поставивши підписи під нею.

У разі настання контактної (наявне зіткнення) дорожньо-транспортної пригоди за участю лише двох забезпечених транспортних засобів, за умови заподіяння шкоди майну виключно у вигляді пошкодження (знищення) транспортного засобу, незаподіяння шкоди життю та здоров`ю фізичних осіб, відсутності у водіїв обох транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, впливу лікарських засобів (лікарських препаратів), що знижують увагу та швидкість реакції, а також за умови досягнення згоди таких водіїв щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, такі водії мають право без залучення відповідних підрозділів Національної поліції спільно скласти для надання страховику повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду у паперовій чи електронній формі за формою і відповідно до інструкції, затверджених Моторним (транспортним) страховим бюро. Після складення такого повідомлення водії транспортних засобів мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформування відповідних підрозділів Національної поліції про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Проте вимог вказаних пунктів ПДР учасниками ДТП дотримано не було.

При цьому суд відзначає, що такі обставини як попередня згода іншого учасника ДТП із обставинами та причинами зіткнення, прохання не викликати поліцію, його обіцянки добровільно відшкодувати шкоду та/або сподівання другого учасника отримати обіцяне грошове відшкодування заподіяних збитків в позасудовому порядку, будучи невинуватою у вчиненій ДТП, не звільняє в подальшому від адміністративної відповідальності за залишення місця пригоди, до якої особа причетна. Лише виконання водіями дій, передбачених пунктом 2.11 ПДР, є підставою для унеможливлення притягнення в подальшому їх до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП за залишення місця ДТП.

Докази, яким надано оцінку під час судового розгляду, узгоджуються між собою щодо часу, місця та обставин вчиненого ОСОБА_1 порушення вимог ПДР (залишення місця пригоди), а тому в повній мірі вказують на наявність в діях останньої адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, співставивши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , суддя дійшов висновку, що вони повністю узгоджуються і в сукупності є належними і допустимими доказами недотримання водієм ОСОБА_1 п. 2.10а Правил дорожнього руху України, - залишення водієм транспортного засобу місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, тобто її вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, доведена повністю.

На підставі викладеного, на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. 122-4, 247, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн. (три тисячі чотириста гривень).

Штраф стягнути на рахунок: Отримувач: ГУК у Житомир обл./Житомирська обл.; Код отримувача:37976485; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача:UA0006001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, в особі ДСА України, судовий збір в розмірі 605,60 грн. (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106; Код за ; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити особі, щодо якої застосоване адміністративне стягнення, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя: Д.В.Кузнецов

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.