Справа №155/934/25
Провадження №3/155/506/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.2025 м. Горохів

Суддя Горохівського районного суду Волинської області Сметана В.М., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

До Горохівського районного суду Волинської області 10 червня 2025 року з відділення поліції №2 (м.Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №597726 від 04 червня 2025 року вбачається, що 04 червня 2025 року близько 16 години 00 хвилин в АДРЕСА_2 , перебуваючи у п`яному стані вчиняв відносно своєї племінниці ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображав нецензурними словами, принижував людську гідність, чим могло бути заподіяно шкоду її психічному здоров`ю.

Дії ОСОБА_1 , працівниками поліції кваліфіковано за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, суду пояснив, що не вчиняв відносно своєї племінниці ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, не ображав нецензурними словами.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ч.2 ст.173-2 КУпАП, передбачена відповідальність за діяння вчинені стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі - Закон) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру;

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Таким чином, домашнє насильство, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли будь-які діяння (дія або бездіяльність) фізичного, психологічного чи економічного характеру, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода фізичному або психічному здоров`ю малолітнього чи неповнолітнього потерпілого.

Законодавець визнав адміністративним правопорушенням не будь-яке домашнє насильство, а лише те, яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №597726 від 04 червня 2025 року органом поліції не зазначено про завдання діями ОСОБА_1 шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої, що є необхідною умовою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а натомість містяться припущення, що вказаними діями останнього могла бути завдана шкода її фізичному та психічному здоров`ю.

Із дослідженого судом відеозапису, приєднаного до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 в присутності своєї матері пояснила працівнику поліції, що 04.06.2025 року вона з братовою пішли в магазин. В магазині вони зустріли дядька ОСОБА_1 , який просив віддати йому флешку, що знаходилась в її брата, а також говорив про гроші. Її особисто він не шарпав та не обзивав нецензурними словами, не принижував її честі та гідності, лише назвав її братову «циганкою».

Належні, допустимі та достовірні докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення в матеріалах справи відсутні.

Законом (№3733-IXвід 22.05.2024 ) було внесено зміни і до ст. 269 КУпАП («Потерпілий»), відповідно до якої якщо адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 або 173-6 цього Кодексу, було вчинено у присутності малолітньої чи неповнолітньої особи, така особа також визнається потерпілим, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, і на неї поширюються права потерпілого, крім права на відшкодування майнової шкоди".

Тобто, якщо правопорушення вчинено не стосовно малолітньої/неповнолітньої дитини, а тільки у її присутності, працівникам поліції не має необхідності складати окремий протокол, так як жодних дій по відношенню до дитини вчинено не було.

Із врахуванням положень і тлумачень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Стандарт доведення вини поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що правопорушення було вчинено і особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, оскільки домашнє насильство відносно малолітньої чи неповнолітньої особи не вчинялося, відтак провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись статтями 7, 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Горохівський районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області В.М. Сметана