Справа № 146/851/25

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2025 р. селище Томашпіль

Суддя Томашпільського районного суду Вінницької області Мороз І.С., розглянувши матеріали, що надійшли від ВП № 2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Гр. ОСОБА_1 згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення від 18 травня 2025 року серії ЕПР1 № 333855 притягується до адміністративної відповідальності за те, що 18 травня 2025 року о 00:30 год. в смт. Томашпіль по вул. Космонавтів гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Yamaha JOG» без номерного знаку з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак надав до суду письмову заяву, в якій просить адміністративну справу щодо правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.130 КУпАП, розглядати за його відсутності, свою вину не визнає, просить суддю, провадження по справі закрити за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.130 КУпАП.

Беручи до уваги, що КУпАП не містить вимоги щодо обов`язкової участі в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі чого, суддя прийшов до висновку про розгляд даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення від 18.05.2025 серії ЕПР1 №333855 (надалі протокол), письмові докази, переглянувши оптичний диск, який розроблений працівниками поліції та доданий разом з адміністративним матеріалом, суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Тобто, працівник поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення по даній справі повинен довести такі обставини: керування транспортним засобом; перебування водія транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння або ухилення від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

За відсутності хоча б одної складової частини складу адміністративного правопорушення, в даному випадку об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Суддею, окрім протоколу про адміністративне правопорушення в судовому засіданні також було оглянуто відеофайли, зроблені співробітниками поліції, які в подальшому ними записані на оптичний диск.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація, є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення.

Як встановлено, що на вказаному оптичному диску записано два відеофайли формату «mp4», зокрема файл під назвою «VID-20250520-WA0002.mp4» розміром 17.7 Мб, а також файл під назвою «export-2frtd.mp4» розміром 0 байт. В відеофайлі «VID-20250520-WA0002.mp4»,міститься відео без звукової доріжки, ймовірно відзняте відеокамерою з салону службового автомобіля поліцейського, яке починається з того, що попереду рухається транспортний засіб (мопед) під керуванням невідомої особи, де в подальшому під час руху водій не справився з керування та впав з транспортного засобу. Надалі до водія підійшли працівники поліції та разом із водієм відійшли в неосвітлювальну прилеглу частини вулиці. Що в подальшому відбувається між водієм та працівниками поліції встановити з даного відеозапису не є можливим. Тобто вказане відео без звуку, фіксації правопорушення вчиненого водієм та складання протоколу відносно останнього. Загальна тривалість відео 1 хв. 57 с. На відео відображається дата: 18.05.2025, з 00 год 31 хв. 30 с. по 00 год 33 хв. 20 с., незважаючи на те, що в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 00 год 30 хв. При цьому, з «властивостей» файлу «VID-20250520» вбачається, що його створено, змінено та відкрито 20.05.2025 о 10 год 37 хв. 37с., що відповідає назві файлу, незважаючи на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено 18.05.2025 о 01:24 год, тобто відео, що знаходиться на оптичному диску, ймовірно було створене щонайменше через 58 годин після складання протоколу про адміністративне правопорушення від 18.05.2025.

В свою чергу, відео файл «export-2frtd.mp4», що розміщений на вказаному оптичному диску, не відкриваються, розмір файлу становить 0 байт. При цьому, з «властивостей» файлу вбачається, що його створено, змінено та відкрито 20.05.2025 о 11:13:42 год, незважаючи на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено 18.05.2025 о 01:24 год. Тобто вказаний відеофайл, що знаходиться на оптичному диску, ймовірно також було створене щонайменше через 58 годин після складання протоколу про адміністративне правопорушення від 18.05.2025.

Таким чином, з відеофайлів, що знаходяться на оптичному диску, який був долучений працівниками поліції до адміністративного матеріалу, не можливо встановити, чи дійсно керував транспортним засобом Yamaha JOG (мопед) саме ОСОБА_1 , що подія, яка відображена на відеофайлі «VID-20250520» дійсно мала місце саме у вказані в протоколі дату і час, чи зупиняли працівники поліції саме ОСОБА_1 , чи на відео «VID-20250520» працівники поліції спілкуються з ОСОБА_1 , чи було роз`яснено останньому працівниками поліції його права, чи дійсно водій відмовився від проходження від огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі та, що саме ОСОБА_1 підписував протокол та інші додатки, що надано до суду.

При цьому, суддя звертає увагу, що в п. 11 протоколу про адміністративне правопорушення не відображено, що до протоколу працівником поліції надаються відеозаписи вчиненого правопорушення.

Відтак, суддя не приймає до уваги наявний відеозапис, оскільки він не може слугувати належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пояснень свідків, які є очевидцями керування ОСОБА_1 та/або відмови останнього від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі та за допомогою газоаналізатора Драгер - матеріали справи не містять.

Згідно із ч. 2, 5 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У даній справі працівником поліції не було долучено належного та повного відеозапису фіксації правопорушення, як того вимагають положення ст. 266 КУпАП.

Отже працівником поліції в порушення вимог ст. 266 КУпАП не долучено до справи повний відеозапис, ні покази двох свідків, як те передбачено вимогами ст. 266 КУпАП у разі відсутності відеозапису самої процедури правопорушення. У справі є лише відео без звуку та без обставин правопорушення.

Крім цього, в судовому засіданні оглянуто направлення ОСОБА_1 18.05.2025 о 01.15 год до Томашпільської центральної лікарні, який був долучений в додаток до протоколу про адміністративне правопорушення від 18.05.2025. У вказаному направлені зазначено, що особу на огляд у заклад охорони здоров`я доставив поліцейський СРПП ВП №2 старший сержант поліції Кізлевич Р.В. В свою чергу слід наголосити, що Томашпілька ЦРЛ знаходиться по вул. Ігоря Гаврилюка, 133, селище Томашпіль, разом з тим протокол про адміністративне правопорушення складено о 01.24 год за адресою: вул. Космонавтів, селище Томашпіль. Тобто, в судді виникають обґрунтовані сумніви, що лише за 9 хв. працівник поліції в дійсності доставив ОСОБА_1 до Томашпільської ЦРЛ та після відмови останнього на території ЦРЛ пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, повернувся з водієм на вул. Космонавтів в селищі Томашпіль для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

На підтвердження такої обставини працівником поліції до адміністративного матеріалу не надано.

Інші докази у справі, в тому числі акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не є належним доказом керування ОСОБА_2 транспортним засобом так і відмовити проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці складання протоколу та і в медичному закладі.

Також, суддя звертає увагу і на ті факти, що жодних даних про відсторонення ОСОБА_2 від керування транспортним засобом, у відповідності до ст. 266 КУпАП, матеріали справи не містять.

Зазначене також ставить під сумнів законність складання працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення за ч 1 ст. 130 КУпАП, який зважаючи на встановлення у водія стану алкогольного сп`яніння не відсторонив його від керування транспортним засобом, не передав керування іншій особі.

Таким чином, аналізуючи докази, надані працівниками поліції до суду та досліджені в судовому засіданні, суддя не може дійти до обґрунтованого висновку поза розумним сумнівом, що 18.05.2025 о 00:30 год ОСОБА_1 керував транспортним засобом та після його зупинки працівниками поліції відмовився від проходження на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі.

Для доведення винуватості особи недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію особи, щодо якої вирішується питання про притягнення її до адміністративної відповідальності.

За таких обставин суддя приходить до висновку, що у справі відсутні докази, які б (кожен окремо або ж у сукупності) підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом (що в обов`язковому порядку повинно бути доведеним при розгляді такої категорії справ), факт роз`яснення працівниками поліції останньому його права та обов`язки визначені Конституцією України так і КУпАП та відмови проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 1.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», - визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 встановлено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України, презумпції невинності.

Суд не має права, за умови відсутності при розгляді справи про адміністративне правопорушення сторони обвинувачення, самостійно відшукувати докази обвинувачення, ініціювати їх дослідження, уточнювати в судовому рішенні фабулу правопорушення, усуваючи певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення для можливості притягнення особи до відповідальності, оскільки такі дії суду призведуть до порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу. В разі таких дій суду особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Відповідно до приписів ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати найголовніше - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП). Всі обставини у справі про адміністративне правопорушення встановлюються на підставі доказів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

У відповідності ст.. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 22.10.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (пункт 4.1 рішення).

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає покарання, зокрема позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, тому у згідно висловленої ЄСПЛ позиції у справі «Надточій проти України» ця справа за своєю суттю є кримінальною, а також, що зазначене адміністративне правопорушення фактично мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції.

Так, згідно висновків, які зроблені Верховним Судом колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у Постанові від 23 червня 2020 року у справі № 159/3738/16-к, провадження № 51-9229км18 - обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.02.2019 № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) статті 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «indubioproreo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Згідно п. 30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.08.2023 у справі №208/712/19 уповноважений орган Національної поліції на стадії досудового оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення фактично виконував функцію обвинувачення та разом із протоколом скерував до суду одержані ним письмові докази.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статті 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже протокол про адміністративні правопорушення, за відсутності доказів, сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказам, який підтверджує факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наведені вище обставини свідчать про недоведеність посадовою особою поліції, якою порушено провадження у справі відносно ОСОБА_1 , факти керування останнім 18.05.2025 о 00:30 год транспортним засобом та в подальшому його відмови від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в його діях.

На постанову протягом десяти діб з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд.

Суддя: І. С. Мороз