КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ковальська В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника Гаврика А.В. на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 16 січня 2025 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 16 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 о 23 год. 20 хв., 28 вересня 2024 року, в м. Києві по вул. Антоновича, 50, керував автомобілем «Mercеdеs» д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, за допомогою приладу «Драгер», результат якого склав 1,96‰.

У діях ОСОБА_1 убачається порушення п. 2.9 а ПДР України, тобто він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Гаврик А.В. просить постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 січня 2025 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, захисник зазначає про те, що він не погоджується з постановою суду першої інстанції, оскільки під час розгляду справи судом були суттєво порушені норми матеріального та процесуального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Зокрема, захисник зазначає, що однією з умов притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП є факт керування транспортним засобом, натомість в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 автомобілем.

У матеріалах справи наявний протокол про адміністративне правопорушення, у якому вказано, що ніби-то ОСОБА_1 керував автомобілем, проте сам по собі протокол не може бути єдиним достатнім доказом вчинення особою адміністративного правопорушення, оскільки викладені у ньому обставини повинні бути перевірені судом за допомогою аналізу інших доказів, а відповідні події мають підтверджуватись іншими доказами.

Окрім того, наявний у матеріалах справи відеозапис не підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки на вказаному відеозаписі зафіксовано як ОСОБА_1 спілкується з працівникам поліції.

Водночас, на наявному в матеріалах справи відеозаписі зафіксовано, що поліцейські не роз`яснили ОСОБА_1 передбачених прав, що свідчить про істотне порушення поліцейськими процедури складання протоколу, а тому апелянт вважає, що вказаний протокол є недопустимим доказом та унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, в матеріалах справи наявні письмові пояснення охоронця Лутай А.В. , згідно з якими ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а перебував в нерухомому автомобілі.

Таким чином, на думку захисника, зважаючи, що працівники поліції не бачили як ОСОБА_1 керував транспортним засобом та не залучили жодного свідка, який би міг підтвердити вказаний факт, тому твердження поліцейських про те, що ОСОБА_3 керував автомобілем в стані сп`яніння ґрунтуються виключно на припущеннях.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисник Гаврик А.В., будучи належним чином повідомленими про час слухання справи, в судове засідання апеляційної інстанції не з`явились та від них не надійшло клопотань про відкладення розгляду справи, відтак розгляд справи відбувся без участі вказаних осіб.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, з виходячи з таких підстав.

Висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 964117 від 29 вересня 2024 року, даними тесту приладу «DRAGER 6810» від 24 вересня 2024 року, результат огляду склав 1,96 ‰; даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Доводи захисника про те, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки відсутності в матеріалах справи доказів вини ОСОБА_1 , є неспроможними, позаяк в оскаржуваній постанові судді наведено всі наявні у справі докази та цим доказам надана відповідна оцінка.

В апеляції захисника не заперечуються результати огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням приладу Драгер, а захисник лише вказує на відсутність доказів того, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, проте такі доводи захисника є необґрунтованими.

Так, згідно з постановою судді місцем вчинення правопорушення є м. Київ, вул. Антоновича, 50 та відповідно до даних відеозапису з нагрудної камери поліцейського саме у цьому місці у зазначений у постанові час перебував ОСОБА_1 в автомобілі «Mercеdеs» д.н.з. НОМЕР_1 .

На відеозаписі з нагрудної камери поліцейського дійсно не зафіксований момент зупинки автомобіля «Mercеdеs» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , оскільки згідно з матеріалами справи працівники поліції прибули на місце, зазначене у протоколі про адміністративне правопорушення, на виклик працівника охорони Мегамаркету.

У приєднаних до протоколу про адміністративне правопорушення письмових поясненнях охоронець Мегамаркету Лутай А.В. вказується, що він, вийшовши до шлагбауму на виїзді з Мегамаркету, побачив автомобіль «Mercеdеs» д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого сидів чоловік з ознаками алкогольного сп`яніння, відчинив дверцята, з яких випав водій. Про цю подію Лутай А.В. доповів старшому охорони, який викликав працівників поліції.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що коли поліцейські прибули на місце виклику, їх зустрів чоловік, який повідомив, що водій автомобіля, який перебуває у нетверезому стані, хотів проїхати через парковку, але не зміг. А коли охоронник відчинив двері, то водій випав з салону п`яний. Цей же чоловік повідомив, що в автомобілі перебував ще один чоловік у нетверезому стані.

Коли працівники поліції підійшли до автомобіля, то дверцята автомобіля з місця водія були відчиненими, на місці водія, за кермом сидів ОСОБА_3 . Також біля автомобіля перебував знайомий ОСОБА_1, який у розмові з поліцейськими не заперечував того, що саме ОСОБА_3 керував автомобілем «Mercеdеs» д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки він був пасажиром, та не вказував на те, що автомобілем керувала інша особа.

Окрім того, на відеозапису з нагрудної камери поліцейського зафіксовано, як охоронець Мегамаркету Лутай А.В. давав пояснення поліцейському про те, що водій автомобіля «Mercеdеs», будучи в нетверезому стані, не міг їхати ні вперед, ні назад, тому не знав, що робити.

Також Лутай А.В. сказав про те, що повідомив старшому охорони, який викликав поліцію.

Отже, наведеними доказами в сукупності підтверджується та обставина, що ОСОБА_3 до приїзду поліції на парковку Мегамаркету, керував автомобілем «Mercеdеs» д.н.з. НОМЕР_1 , а тому доводи апеляційної скарги захисника про відсутність доказів керування транспортним засобом є безпідставними.

Також є безпідставними доводи апеляційної скарги щодо недопустимості протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , оскільки вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Посилання в апеляції на те, що на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського не зафіксовано, як поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 права при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не можуть бути взятими до уваги, оскільки, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, своїм підписом у протоколі про адміністративне правопорушення підтвердила роз`яснення прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю наведених у постанові судді районного суду доказів, при розгляді справи щодо ОСОБА_1 суддею районного суду не було допущено порушень вимог процесуального закону щодо всебічного, об`єктивного та повного розгляду справи, постанова судді є законною, вмотивованою і обґрунтованою, відтак підстав для скасування постанови судді і закриття провадження у справі за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 16 січня 2025 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Гаврика А.В. - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В. Ковальська

[1]Справа № 752/22312/24

Провадження № 33/824/2067/2025

Головуючий у першій інстанції Бойко О.В.

Доповідач Ковальська В.В.