Справа № 943/2740/24 Головуючий у 1 інстанції: Скочиляс І.М.
Провадження № 33/811/659/25 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника-адвоката Скочиляс І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника адвоката Скочиляс І.М. на постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 14 квітня 2025 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді судді Золочівського районного суду Львівської області від 14 квітня 2025 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 01.12.2024 о 11:50 год. в с. Струтин на автодорозі М-09 Тернопіль-Львів-Рава-Руська, керував автомобілем «Cirtroen C4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у чергового лікаря Золочівської ЦРЛ. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5. ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 статтею 130 КУпАП.

На постанову судді захисник-адвокат Скочиляс І.М. апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що працівниками поліції разом зі співробітниками ТЦК та СП здійснили неправомірну зупинку автомобіля під керуванням ОСОБА_1 з метою перевірки військово-облікових документів.

Вважає, що жодних зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 не було, а запах алкоголю неможливо перевірити, переглядаючи відеозаписи.

Стверджує, що працівник поліції маніпулював правовою необізнаністю водія, зокрема: спочатку стверджує, що водій відмовився від огляду на стан сп`яніння, а далі повідомляє водієві, що можна проїхати до мед закладу, але чи воно вартує.

Зазначає, що ОСОБА_1 після цього зразу звернувся у лікарню, де пройшов токсикологічне дослідження щодо наявності етанолу в крові. Станом на 14 год. 02 хв. 01 грудня у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено 0 ‰ алкоголю в крові. Зауважує, що огляд ОСОБА_1 пройшов у межах 2-х годин.

Стверджує також, що хоч ВНМД ВП «Лікарня Святого Пантелеймона» КНП «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» не включене до переліку закладів охорони здоров`я, яким надано право проводити огляд водіїв транспортних засобів на наявність ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проте є експертною установою, якій надається право на проведення токсикологічних досліджень.

Вказує, що відеозапис, долучений до матеріалів справи, не є безперервним. Окрім цього на ньому не зафіксовано рух транспортного засобу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Скочиляс І.М., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 01 грудня 2024 року серії ЕПР1 № 186188 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 01.12.2024, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від огляду у медичному закладі (а.с. 2);

рапортом інспектора СРПП ВП №2 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області О.Деркача від 01.12.2024, відповідно до якого, ним під час несення служби на блок пості було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 з метою перевірки військово-обліквих документів. Під час спілкування з вказаним громадянином у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, запах алкоголю з порожнини роьа. У зв`язку з цим водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager на місці зупинки транспортного засобу та у найближчому закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився (а.с. 3);

відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, на якому зафіксовано як на вимогу поліцейського про проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився. При цьому, ОСОБА_1 не заперечував, що напередодні вживав алкоголь (вино) (а.с. 6).

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Покликання захисника на те, що водій ОСОБА_1 цього ж дня самостійно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, де у нього не було виявлено алкоголю в крові, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не за керування у стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис з нагрудних камер не є безперервним, а тому наданий суду відеозапис є недопустимим доказом, апеляційний суд до уваги не бере. На долученому до матеріалів справи відеозаписі чітко зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння встановленому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд погоджується з висновком судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

На думку апеляційного суду, викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та є безальтернативним.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Разом з тим апеляційний суд звертає увагу на таке.

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за невиконання вимог п. 2.5 ПДР, а саме, за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, про що свідчать і дослідженні у судовому засіданні докази, на які суд покликається у мотивувальній частині рішення, зокрема і протокол про адміністративне правопорушення від 01 грудня 2024 року серії ЕПР1 № 186188, відповідно до якого ОСОБА_1 01.12.2024 о 11:50 год. в с. Струтин на автодорозі М-09 Тернопіль-Львів-Рава-Руська, керував автомобілем «Cirtroen C4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я відмовився.

Водночас, суддя, викладаючи в описовій частині постанови встановлені судом обставини справи, покликаючись на порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР та обґрунтовуючи це належними і допустимими доказами, помилково зазначила, що ОСОБА_1 керував автомобілем «Cirtroen C4», реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова судді підлягає зміні в частині встановлених фактичних обставин справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню.

У решті постанову судді слід залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Скочиляс Ірини Мирославівни задоволити частково.

Постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 14 квітня 2025 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП змінити в частині встановлених фактичних обставин справи.

Викласти описову частину постанови судді Золочівського районного суду Львівської області від 14 квітня 2025 року у такій редакції: « ОСОБА_1 01.12.2024 о 11:50 год. в с. Струтин на автодорозі М-09 Тернопіль-Львів-Рава-Руська, керував автомобілем «Cirtroen C4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу та у найближчому закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5. ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 статтею 130 КУпАП».

У решті постанову судді залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА