Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2025 року м. Рівне

Справа № 565/543/25

Провадження № 33/4815/369/25

Суддя Рівненського апеляційного суду - Збитковська Т.І.

з участю:

потерпілої ОСОБА_1

захисника адвоката Мамай І.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від 18 березня 2025 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 18 березня 2025 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, з накладенням штрафу у розмірі 340 гривень.

З постанови суду слідує, що 07 березня 2025 року близько 17 год. ОСОБА_2 за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно матері ОСОБА_1 , висловлюючись на її адресу нецензурними та образливими словами, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає постанову суду першої інстанції необгрунтованою, оскільки судом, на його думку, належним чином не з`ясовано всі фактичні обставини справи. Стверджує, що 07 березня 2025 року між ним та матір`ю дійсно відбувся конфлікт, однак категорично заперечує факт висловлювання ним нецензурних слів та психологічного насилля щодо матері. Того ж вечора зібрав речі і переїхав до бабусі.

Просить скасувати оскаржувану постанову суду, провадження закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

До початку апеляційного розгляду представник ОСОБА_2 адвокат Зіброва М.О. подала письмову заяву, згідно якої не заперечує проти розгляду апеляційної скарги за її відсутності та відсутності ОСОБА_2 .

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та її представника адвоката Мамай І.Є, які заперечують проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи й докази, долучені в ході апеляційного розгляду, доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення при зазначених у постанові обставинах ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах: даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №659423 від 07 березня 2025 року (а.с. 2), письмових пояснень потерпілої ОСОБА_1 (а.с. 4), відеозаписом, долученим до матеріалів справи, та показаннями потерпілої ОСОБА_1 у суді.

Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Зазначені вимоги судом дотримані не були.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає у разі вчинення насильства в сім`ї, тобто, умисного вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми.

Згідно письмових пояснень потерпілої ОСОБА_1 , 07 березня 2025 року близько 17 год. за адресою проживання: в АДРЕСА_1 її син ОСОБА_2 вчинив відносно неї домашнє насильство, - висловлювався нецензурними словами, ображав її та штовхав. Такі дії повторюються сином вже протягом двох тижнів на підгрунті побутових проблем (а.с. 4).

З наявного у матеріалах справи відеозапису з камер працівників поліції, які були викликані ОСОБА_1 , вбачається, що у ході перебування за місцем проживання потерпілої та її сина працівниками поліції з пояснень сторін було встановлено, що потерпіла та її син постійно конфліктують на підгрунті побутових проблем, зокрема, звинувачують один одного у неналежній поведінці щодо проживання в квартирі.

З наданого в розпорядження апеляційного суду термінового заборонного припису стосовно кривдника від 07 березня 2025 року слідує, що даний заборонний припис винесено стосовно ОСОБА_2 за вчинення домашнього насильства психологічного характеру щодо матері ОСОБА_1 07 березня 2025 року, строк дії якого до 18 год. 10 березня 2025 року.

Матеріали судового провадження не містять даних про оскарження ОСОБА_2 термінового заборонного припису від 07 березня 2025 року, що, на думку апеляційного суду, свідчить про те, що він погоджується з викладеними в ньому обставинами.

За наведених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, а, відтак, підстав для скасування оскаржуваного рішення не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И ЛА:

Постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від 18 березня 2025 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Т.І.Збитковська