КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 379/1752/24 Апеляційне провадження № 33/824/2236/2025Головуючий у судіпершої інстанції - Зінкін В.І. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2025 року суддя Київського апеляційного суду Нежура В.А., при секретарі Ольшевській Ю.М., розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Поліщуком Романом Анатолійовичем на постанову Таращанського районного суду Київської області від 05 березня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 193161 від 10.12.2024 встановлено, що цього ж числа о 13 год. 06 хв. у АДРЕСА_1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21011 р.н. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці, що не реагують на світло, різка зміна шкіряного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, в найближчому медичному закладі у лікаря нарколога, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Постановою Таращанського районного суду Київської області від 05 березня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що складає 17 000 (сімнадцять тисяч), 00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючись із постановою, ОСОБА_1 , через свого захисника подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення суддею першої інстанції норм процесуального та матеріального права просить скасувати постанову та закрити провадження за відсутності складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі стверджується, що ОСОБА_1 не порушував Правил дорожнього руху, оскільки жодних доказів адміністративного правопорушення немає й під час розгляду справи в суді першої інстанції їх не було встановлено. Таким чином, неправомірність й безпідставність зупинки водія, працівниками поліції, свідчить про те, що всі подальші дії працівників поліції були незаконними.

Вказує, що факту відмови з боку ОСОБА_1 на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я не було, при цьому, навпаки, була згода на проходження огляду, про що свідчить відеозапис з місця події, а як таких ознак наркотичного сп`яніння взагалі не було встановлено.

Зазначає, що працівники поліції не пояснювали водієві порядку проходження огляду, а лише перекручували норми законодавства.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце, повідомленні належним чином.

Перевіривши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2021, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС і МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція) ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Судом першої інстанції встановлено, що 10.12.2024 о 13 год. 06 хв. у АДРЕСА_1, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21011 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звуженими зіницями, що не реагують на світло, вираженим тремтінням пальців рук та різкою зміною кольору шкіри обличчя, при цьому на законну вимогу поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння у найближчому медичному закладі у присутності лікаря-нарколога відмовився, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду, направленням на медичний огляд, рапортом поліцейського та відеозаписом із нагрудної камери, на якому зафіксовано факт керування транспортним засобом та відмову від огляду. За таких обставин, у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що висновок викладений у постанові Таращанського районного суду Київської області від 05 березня 2025 року про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи скаржника про те, що у ОСОБА_1 відсутні будь-які ознаки наркотичного сп`яніння, а працівники поліції безпідставно запропонували такий огляд, адже це питання суб`єктивної оцінки стану зробленого поліцейським. Тому саме останній, який не є лікарем, вирішує про наявність або відсутність ознак наркотичного сп`яніння. Відтак, виявивши у водія ознаки наркотичного сп`яніння, працівник поліції має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан такого сп`яніння.

Посилання скаржника на те, що поліцейський не роз`яснив водієві його права та обов`язки, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП спростовуються відеозаписом з нагрудних камер поліцейських з якого видно, що ОСОБА_1 підтверджує що керував автомобілем, заперечує вживання наркотичних засобів, надалі поліцейській повідомляє про ознаки наркотичного сп`яніння у водія і пропонує пройти огляд у медичному закладі, на що водій відмовляється, після чого поліцейській повідомляє про наслідки такої відмови складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 193161 від 10.12.2024 зазначено, що громадянину ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки передбачені статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, водій ознайомлений з ним і розписався без зауважень до протоколу.

Щодо того, що факту відмови від проходження огляду не було, а навпаки - була згода, то суд не бере до уваги ці доводи з огляду на те, що з відеозапису (зокрема, файл «clip-1» час 13:12 та 13:17) чітко вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово відмовлявся від запропонованого огляду в медичному закладі.

Окремо, суд звертає увагу, що проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Підстави та процедура проведення огляду на стан сп`яніння чітко регламентована статтею 266 КУпАП та Інструкцією.

Відповідно до пунктів 3, 4, 7, 8, 12, 13, 14 Розділу ІІІ Інструкції - огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Таким чином, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбачено частиною першою статті 130 КУпАП апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи зазначене, при розгляді даної справи суд першої інстанції дотримався вимог статей 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом.

Згідно частини восьмої статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, постанови суду першої інстанції без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Поліщуком Романом Анатолійовичем залишити без задоволення.

Постанову Таращанського районного суду Київської області від 05 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду