КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/1505/2025 Доповідач: Яковлева В.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Яковлева В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду м. Києва від 18 грудня 2024 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративні стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Подільського районного суду м. Києва від 18.12.2024 року у справі №758/13417/24 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження по цій справі закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, просить поновити строк на оскарження. Зазначає про те, що копію постанови суду від 18.12.2024 отримав поштою 04.01.2025 року

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає про те, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права. Зокрема, грубе порушення вимог ст.268 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи яка притягається до адміністративної відповідальності. Так, суд не повідомив про дату, час та розгляд адміністративної справи, відсутні докази надсилання судових повісток на адресу ОСОБА_1 за місцем реєстрації чи проживання.

Крім того, зазначає про грубе порушення судом вимог ст.280 КУпАП, оскільки суд не провів ідентифікацію особи, не встановив паспортних даних громадянина України, та особи, котра притягається до адміністративної відповідальності, не встановив місце реєстрації та проживання, а натомість притягнув до адміністративної відповідальності іншу особу за ч.1 ст.130, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , що спростовується витягом з реєстру Великолюблінської територіальної громади.

Зазначає про те, що на місці зупинки пояснив, що не вживав спиртних алкогольних напоїв, має блідий вигляд оскільки мав погане самопочуття, так як їхав дуже велику відстань до м. Києва та був дуже стомлений, поліцейський на пояснення не реагував та складав протокол без нього.

Звертає увагу щодо свого нервового стану та поганого самопочуття, котре підтверджується заявою-повідомленням від 18.09.2024 ОСОБА_2 слідчій СВ Сарненського районного відділу поліції в Рівненській області та вказує на слідуючі обставини: він знаходився під слідством і для вирішення питання свого навчання, від здобувача вищої освіти одержав дозвіл слідчої та прокурора, тому вирішував дане питання з матір`ю ОСОБА_3 , котра приїхала з ним до Києва та 19.09.2024 року вони поверталися до смт. Рокитне, Сарненського району Рівненської області, тому виглядав стомленим, так як перебував за кермом та мав повернутися 19.09.2024 року для реєстрації у слідчої, що вказує на поважність причин такої поведінки.

Апелянт зазначає про те, що достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1 знаходився в стані наркотичного сп`яніння не було та таких ознак не встановлено судом, посилання суду на неприродну блідість обличчя не дає підстав вважати, що водій перебуває в нетверезому стані.

Крім того, судом не встановлено і не зазначено саме від якого огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився ОСОБА_1 . Судом не було з`ясовано чи було чітке роз`яснення працівників поліції і чи вони переконались в тому, що водій розуміє, що його доправляють в заклад охорони здоров`я, що буде проводитись огляд лікаря.

Судом не надано оцінки обставинам справи, стосовно поведінки самих поліцейських, так як відсторонення ОСОБА_4 від керування транспортним засобом не було (відсутність акту тимчасового затримання транспортного засобу), посвідчення водія не вилучалось, надання дозволу на тимчасове право керування транспортним засобом не надавалось.

Звертає увагу, що суд розглянув справу поверхнево і формально, не допитавши свідків в судовому провадженні та не встановивши особу порушника.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, оскаржувана постанова Подільського районного суду м. Києващодо ОСОБА_1 була винесена 18 грудня 2024 року, без учасників.

Так, копія постанови була направлена ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, яку останній отримав 04 січня 2025 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням, наявним в матеріалах справи (а.с. 18). Апеляційна скарга ОСОБА_1 подана до суду 11 січня 2025 року.

Враховуючи вказані обставини, положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та вважає за доцільне його поновити.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.09.2024 року о 12 год. 40 хв., водій ОСОБА_1 , за адресою: м. Київ, вул. Івана Виговського, 28, керував транспортним засобом «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП спростовуються сукупністю доказів, зібраних та досліджених у даній у справі, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.2), даними направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.5), даними відеозапису на якому зафіксовано обставини з місця вчинення адміністративного правопорушення та відмову від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с.11).

Суд вважав доведеним винуватість ОСОБА_1 та кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. З даними висновками погоджується і апеляційний суд.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту про порушення поліцейськими порядку направлення особи для проходження огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає безпідставним, так як з наданих поліцейськими доказів вбачається дотримання ними порядку, визначеного ст. 266 КУпАП щодо пропозиції його пройти.

Посилання щодо неповноти дослідження обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що усі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об`єктивно, висновки судді ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону.

Судом першої інстанції приймались заходи щодо повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього за адресою, зазначеною в протоколі. За цією ж адресою він отримав і копію постанови (а.с.18). До того ж, ця адреса для листування зазначена і в апеляційній скарзі. Проте ОСОБА_1 своїм правом на участь в судовому засіданні ані в суді першої інстанції, ані в апеляційній інстанції не скористався. Таким чином, жодних порушень прав ОСОБА_1 як про це він зазначає в апеляційній скарзі не вбачається.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Висновки суду першої інстанції є вмотивованими, обставини встановлені правильно з урахуванням наявних доказів, яким надано належну оцінку, у зв`язку із чим підстав для закриття провадження у справі не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови задовольнити, вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Подільського районного суду м. Києва від 18 грудня 2024 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.С. Яковлева