П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2025 Справа №607/11310/25 Провадження №3/607/4565/2025
м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Воробель Н.П., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає в АДРЕСА_1 , пенсіонер, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст.ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановила:

12.05.2025 о 14:55 в м. Тернополі, вул. Коцюбинського, 6, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем МЕRCEDES-BENZ 308D, р.н. НОМЕР_2 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, перед початком маневру не переконався, що це буде безпечно, під час руху транспортним засобом заднім ходом не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого допустив наїзд на перешкоду у вигляді поштомату 36316. Під час ДТП транспортний засіб та поштомат отримали пошкодження, чим порушив п.п. 2.3.б, 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху (далі ПДР).

Окрім того, 12.05.2025 о 14:55 в м. Тернополі, вул. Коцюбинського, 6, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем МЕRCEDES-BENZ 308D, р.н. НОМЕР_2 , будучи причетним до ДТП, місце пригоди залишив, чим порушив п. 2.10.а ПДР.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Вину визнав за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному за ст. 124 КУпАП. Пояснив, що він дивився в дзеркало заднього виду, а також інший чоловік допомагав йому рухатися заднім ходом, кажучи, що він може рухатися. Зазначив, що він не відчув удару і ніхто не звернув йому на це увагу. Рухався дуже повільно і доторк був для нього невідчутним.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходжу до такого висновку:

згідно з п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 2.10.а ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Пунктом 2.3.б ПДР передбачено, що водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 10.9 ПДР під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП передбачена за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Керуючись наведеними положеннями, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненому доводиться матеріалами, дослідженими у судовому засіданні, а саме: даними, зафіксованими у протоколах про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №345029 від 29.05.2025, серії ЕПР1 №345024 від 29.05.2025; рапортом, зареєстрованим 13.05.2025 в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області за №21946; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 13.05.2025; поясненнями ОСОБА_3 від 13.05.2025; таблицею ілюстрацій, на яких зафіксовані пошкодження поштомату №36316; рапортом заступника начальника сектору ВКП Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Д.Ярошевського; схемою місця ДТП від 12.05.2025; протоколом огляду транспортного засобу від 29.05.2025, у якому зафіксовані пошкодження транспортного засобу МЕRCEDES-BENZ 308D, р.н. НОМЕР_2 ; поясненнями ОСОБА_1 від 29.05.2025; довідкою, виданою 30.05.2025 УПП в Тернопільській області ДПП, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 .

Також вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень підтверджується відеозаписом з камери відеоспостереження, що міститься на DVD-R диску, долученому до матеріалів справи, з якого видно, як автомобіль МЕRCEDES-BENZ 308D, р.н. НОМЕР_2 , білого кольору, рухаючись заднім ходом, о 14:55 12.05.2025 допустив зіткнення із поштоматом, після чого поїхав з місця ДТП. Водночас суд звертає увагу на те, що від удару як транспортний засіб, так і поштомат похитнулися, що виключає можливість того, що водій ОСОБА_1 не міг відчути зіткнення з перешкодою, та свідчить про свідоме залишення ним місця події.

Таким чином, зібрані по справі докази є належними та допустимими, взаємоузгодженими між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні. Такі підтверджують винуватість ОСОБА_1 в межах висунутого обвинувачення за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, тобто в тих обставинах, які зазначені у фабулах протоколів про адміністративне правопорушення.

Натомість особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, жодним чином не спростовано наявні в матеріалах справи докази порушення ним вимог п. 2.10.а ПДР, тим самим вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП. А надані ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснення про те, що він не відчув зіткнення з поштоматом, суд до уваги не бере та розцінює їх як спробу останнього уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, оскільки такі пояснення не узгоджуються із іншими наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, об`єктивно зафіксованими відеоматеріалами з місця події.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та іншого майна, та адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, тобто залишення водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ст. 122-4 КУпАП, як такої, що встановлена за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, відповідно до правил ч. 2 ст. 36 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчинених правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність за адміністративні правопорушення, вважаю, що відповідним і достатнім у цьому випадку є накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40-1, 122-4, 124, 280, 283, 284 КУпАП,

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень, який стягнути в дохід держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800,00 грн (шість тисяч вісімсот гривень 00 копійок) в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

CуддяН. П. Воробель