Справа № 523/7017/25
Номер провадження 3/523/2306/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2025 р. м. Одеса

Суддя Пересипського районного суду міста Одеси Кремер І.О., розглянувши матеріали Головного управління ДПС в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , директора ФГ «Сю Жнива»

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163 1 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

До Пересипського районного суду м. Одеси надійшли матеріали адміністративної справи від Головного управління ДПС в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 163 1 КпАП України.

Із протоколу про адміністративне правопорушення № 26/15-32-07-02-22 від 01.04.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 , будучи директором ФГ «Сю Жнива» порушила порядок ведення податкового обліку, в результаті чого завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду (показник рядка 21 Декларації) за січень 2025 року у сумі 47708825,00 грн., на підставі акту перевірки № 14362/15-32-07-02-15 від 01.04.2025 року, чим порушила вимоги п. 44.1, п. 44.3, п. 44.6 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п.п. «в» п. 200.4 ст. 200 Податкового Кодексу України, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163 1 КпАП України.

Правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. Однак, подала до суду пояснення по справі про адміністративне правопорушення, в яких вказує на те, що у справі відсутні належні та допустимі докази вчинення інкримінованого керуючому ФГ «СЮ ЖНИВА» Венській О.О. адміністративного правопорушення. Акт перевірки ФГ «СЮ ЖНИВА» № 14362/15-32-07-02-15 від 01.04.2025 року, який використовується як доказ скоєння правопорушення, сам по собі не може вважатися достатнім та належним доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.У Протоколі № 26/15-32-07-02-22 про адміністративне правопорушення від 01.04.2025 року не зазначено «суть адміністративного правопорушення», тобто які саме конкретно протиправні дії чи бездіяльність вчинила особа, стосовно якої складається протокол, а відтак складений протокол не відповідає вимогам законодавства, зокрема наведеним вище вимогам ст.256 КУпАП та п. 6 Розділу II Інструкції № 566. А тому, просить суд закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Диспозицією ч. 1 ст. 163 1 КпАП України передбачена відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Згідно з приписами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами ст. ст. 252, 254, 255, 256 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КпАП України, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В протоколі про адміністративне правопорушення відсутні ознаки об`єктивної сторони адміністративного правопорушення вчинені нею, не конкретизовано суть порушення, в графі викладено лише наслідки, вчинених дій та зазначено перелік норм податкового законодавства, однак не вказано які саме дії або бездіяльність у розумінні диспозиції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, були допущені, що призвели до порушення порядку ведення податкового обліку.

Загальне посилання в протоколі на відповідні норми Податкового кодексу України не описують конкретного складу правопорушення та його суті. Формулювання протоколу в такій формі не відображає усіх ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Посилання ж у протоколі просто на норми нормативно-правових актів без конкретизації, яку норму якого Закону особою порушено, в чому полягає це порушення, які конкретно дії або бездіяльність допущені особою, не розкриває суті конкретного порушення, яке ставиться ОСОБА_1 у вину.

Відповідно до п. 86.1. ст. 86 Податкового кодексу України, акт перевірки - це документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.

Згідно з положеннями ст. 58 та п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України, на підставі акту перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акту перевірки.

Тобто, акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства. При цьому акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому не породжує, не змінює не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність.

Висновки, викладені у акті перевірки, є відображенням дій інспекторів та не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов`язків.

Таким чином, акт перевірки, не може сам по собі слугувати достатнім доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 163-1 КУпАП.

Окрім того, як вбачається із матеріалів справи Акт перевірки № 14362/15-32-07-02-15 від 01.04.2025 року долучений до матеріалів справи не у повному обсязі, зокрема, в матеріалах справи наявні лише 1, 2, 19, 20 аркуші такого акту, що взагалі не дає можливості дослідити такий акт.

За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення, який в даному випадку за своїм змістом напряму пов`язаний лише з актом перевірки, також не доводить вину особи у вчиненні правопорушення.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, коли відсутні подія та склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин суддя дійшов висновку, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП необхідно закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КпАП України.

Керуючись ст.ст. 163-1, 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, 280 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція на протязі десяти днів до Одеського апеляційного суду.

Суддя Пересипського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер