ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №: 33/818/1015/25 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ч. 1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Литвиненку Д.А., з участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , без участі її захисника Кузнецової І.В., за умови, що правопорушниця взяла захист своїх інтересів на себе, за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надходило заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові, справу за апеляційною скаргою захисника на постанову Київського районного суду м.Харкова від 30 04 2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір в розмірі 605,60 коп.

Судом першої інстанції встановлено, що 08.12.2024 року о 03-13 год. в м. Харкові, по вулиці Клеменова Дача, 11, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем TOYOTA RAV4, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу, у встановленому законом порядку, за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест 6820, що підтверджується тестом 3169 від 08.12.2024 року. Результат огляду позитивний: 0.35% проміле, чим порушено п. 2.9 «а» Правил Дорожнього Руху України.

ОСОБА_1 в судове засідання суду першої інстанції не з`явилась, причину неявки до суду не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлена була своєчасно та належним чином, а тому, у відповідності до положень ст. 268 КУпАП, суд вважав за можливе розгляд даного матеріалу провести у відсутності правопорушника.

Адвокат Кузнецова А.А. в судове засідання районного суду також не з`явилась, про день та час судового засідання повідомлялась судом належним чином.

Дослідивши матеріали по справі, районний суд визнав ОСОБА_1 винною в порушенні вимоги п.2.9А Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції захисник подала апеляційну скаргу разом із запереченнями, яка містить прохання про скасування постанови Київського районного суду м.Харкова від 30 04 2025 року та закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги апелянт вказує, що рішення суду першої інстанції є необ`єктивним, необґрунтованим та несправедливим, не відповідає матеріалам справи та фактичним обставинам справи.

Додатково зазначає, що матеріали справи не містять доказів належної та законної зупинки транспортного засобу під управлінням ОСОБА_1 , а тому всі подальші дії працівників поліції є незаконними.

Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає постанову незаконною та просить її скасувати.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 підтримала вимоги апеляційної скарги в повному обсязі. Вказала, що 07 12 2024 року їздила до м.Ізюм з метою надання волонтерської допомоги, повертаючись до м.Харкова пробила колесо та чекала на допомогу декілька годин, так як самостійно виконати ремонт автомобіля не могла. Крім того вказує, що, поки чекала на допомогу, купила та випила напій квас та з`їла шоколадний батончик, із результатом тесту згодна.

Крім того, підтримувала подане в апеляційній скарзі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

З метою необмеження доступу до правосуддя суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити пропущений строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та вважати пропущений строк таким, що пропущений із поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню, а провадження по справі закриттю з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 191363 08.12.2024 року о 03-13 год. в м. Харкові, по вулиці Клеменова Дача, 11, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем TOYOTA RAV4, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу, у встановленому законом порядку, за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест 6820, що підтверджується тестом 3169 від 08.12.2024 року. Результат огляду позитивний: 0.35% проміле, чим порушено п. 2.9 «а» Правил Дорожнього Руху України.

В судовому засіданні водій ОСОБА_1 вказала, що протягом того часу, коли чекала на допомогу, авто було заведено, випила квас та з`їла шоколадний батончик. Зазначила, що якби вона знала про можливі наслідки, які покаже алкотестер Драгер, то не вживала би квас.

Крім того, до апеляційної скарги були надані додатки, з яких вбачається, що температура повітря 08 12 2025 року коливалася від 0 до +2 °C, в той час, відповідно до тесту №3169 (а.с.5) вказана температура становить +13 °C.

Відповідно до технічних характеристик приладу Drager Alcotest 6820 границі допустимої похибки в робочих умовах для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі: абсолютна похибка +/- 0.02 мг/дм3 (в інтервалі діапазону вимірювань від 0 до 0,4мг/дм3), відносної +/- 5% (в інтервалі діапазону вимірювань понад 0,4 мг/дм3), абсолютної +/-0,0,042% (в інтервалі діапазону вимірювань від 0 до 0,84%), відносної +/- (в інтервалі діапазону вимірювань понад 0,84 мг/дм3), Дрейф чутливості типовий 0,4% показань на місяць.

Відповідно до свідоцтва про повірку газоаналізатора Drager Alcotest 6820 діапазон вимірювань від 0 до 0,4 мг/дм3.

Отже, показник приладу Drager Alcotest 6820 відносно ОСОБА_1 - 0,35 проміле, не перевищує межі допустимої похибки як в 0,02 так і 0,04 проміле, що свідчить про те, що у ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю в межах похибки, заявленої виробником алкотестера, що може свідчити про наявні сумніви встановлення обставини перебування її в стані алкогольного сп`яніння саме у зазначеній в протоколі концентрації.

Крім того, посилаючись на положення Віденської Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, ратифікованої 25.04.1974, суд вважає, що вміст алкоголю у повітрі, що видихала ОСОБА_1 , не перевищував гранично допустиму норму, передбачену нормами міжнародного права. Мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння, згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг на літр повітря, що видихається, і у перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі, що видихається, становить 0,5 проміле.

В ст.8 Віденської Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 з доповненнями, внесеними Європейською угодою від 01.05.1971, міститься норма про те, що у національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а у відповідних випадках в повітрі, що видихається, перевищення якого є не сумісним із керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

У даному випадку вказана норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким, на думку авторів конвенції, настає алкогольне сп`яніння.

Крім того, при перегляді відеозапису суд вбачає відсутність явних зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння у водія, а тому покажчик технічного приладу 0,35 проміле алкоголю, що з урахуванням похибки під час експлуатації технічного приладу є незначним відхиленням від норми, що може свідчити про відсутність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Тому суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції виніс поспішне та недостатньо обґрунтоване рішення, повно не дослідив докази по справі та не з`ясував всі необхідні обставини справи.

Отже, із вищевказаного суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова Київського районного суду м.Харкова підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, тобто за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, - задовольнити, поновивши вказаний строк як пропущений із поважних причин.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 30 04 2025 року по справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, - скасувати.

Апеляційну скаргу захисника, - задовольнити.

Провадження по даній справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М.Курило