ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1609/25 Справа № 199/2635/25 Суддя у 1-й інстанції - Машкіна Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю:

секретаря судового засідання Сербіної І.В.,

захисника особи, стосовно якої вирішується питання

про притягнення до адміністративної відповідальності адвоката Косенка С.В.

апеляційну скаргу захисника Косенка С.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.156 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 800 (вісімсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 13600 (тринадцять тисяч шістьсот) гривень, з конфіскацією предметів торгівлі; стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок, -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2025 року встановлено, що ОСОБА_1 18.02.2025 року о 09:00 год. в м.Добропілля, вул. Шевченка, 9, на ринку Олімп в магазині «Причал» здійснювала продаж з рук ОСОБА_2 алкогольного пива Оболонь, об`ємом 0,5 л за ціною 45 грн., а також інших алкогольних напоїв згідно з протоколом огляду та вилучення, чим порушила п.7 ч.2 ст.15-3 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», повторно протягом року.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі захисник Косенко С.В. в інтересах ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2025 року відносно ОСОБА_1 . В обгрунтування клопотання про поновлення строку зазначає. що первинна апеляційна скарга була подана в установлені законом строки. Проте, на час складання та подання апеляційної скарги ОСОБА_1 перебувала за межами Донецької області, а тому не було можливості надати до суду належним чином підписаний нею договір про надання правових послуг.

В апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.156 КУпАП.

Свої вимоги мотивував тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.

Звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів повторності вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 156 КУпАП, а тому і кваліфікація її дій за ознакою: повторно протягом року, є помилковою.

Звертає увагу, що судом було встановлено місцем торгівлі приміщення магазину, при цьому за фабулою обвинувачення та в оскарженій постанові встановлено, що ОСОБА_1 здійснювала торгівлю з рук, що передбачено фабулую ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Наголошує, що суб?єктом за ч. 1, 3 ст. 156 КУпАП можуть бути суб?єкти господарської діяльності, які наділені законом спеціальними, властивими їм ознаками, а за ч. 2 ст. 156 КУпАП працівники підприємств (організації). Судом не взято до уваги, що ОСОБА_1 була опитана працівниками поліції як працівник магазину «Причал», тобто було визначено спеціального суб?єкта. Тому вважає, що дії ОСОБА_1 могли бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Звертає увагу, що стаття 156 КУпАП носить бланкетний характер.

Позиції сторін в суді :

В судове засідання захисник Косенко С.В. підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, поданої в інтересах ОСОБА_1 , просив її задовольнити з підстав, наведених в ній. Не заперечував проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , належним чином повідомленої про місце, день та час судового розгляду.

Висновки суду:

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду 1-ї інстанції скасуванню із закриттям провадження в справі, виходячи з наступного.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 18 березня 2025 року. З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга була подана через суд першої інстанції вперше 27 березня 2025 року, тобто без пропуску строку на апеляційне оскарження. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року апеляційну скаргу адвоката Косенка С.В. було повернуто апелянту через відсутність повноважень адвоката на представлення інтересів ОСОБА_1 . Вдруге захисником Косенко С.В. було подано апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду з долученням належних доказів на представлення інтересів ОСОБА_1 в цій справі. Тож, ураховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання захисника Косенка С.В. та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такого, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше (стаття 251 КУпАП).

Отже, відповідно до цієї норми одним із джерел доказів та документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення, є протокол про адміністративне правопорушення.

Вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення містить стаття 256 КУпАП якою, поряд з іншим, передбачені викладення суті адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих та інше. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як на доказ вини ОСОБА_1 суд першої інстанції послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 600265 від 18.02.2025 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 18.02.2025 року о 09:00 год. в м.Добропілля, вул. Шевченка, 9, на ринку Олімп в магазині «Причал» здійснювала продаж з рук ОСОБА_2 алкогольного пива Оболонь, об`ємом 0,5 л за ціною 45 грн., а також інших алкогольних напоїв згідно з протоколом огляду та вилучення, чим порушила п.7 ч.2 ст.15-3 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», повторно протягом року.

Судом в обгрунтування наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП, наведено в оскаржуваній постанові суду наступні докази:

-протоколом огляду та вилучення від 18.02.2025 року, згідно з яким в приміщенні магазину «Причал» в м.Добропілля, вул. Шевченка, 9, було оглянуто та вилучено: пиво алкогольне Оболонь 0,5 л в кількості 18 банок за ціною 45 грн., продаж якого здійснювала ОСОБА_1

-письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , якими підтверджуються викладені в протоколі обставини;

-копією постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18.12.2024 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 156 КУпАП (справа 199/10423/25).

З урахуванням досліджених доказів та наведених норм закону у протоколі про адміністративне правопорушення, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 здійснила продаж з рук алкогольного пива та інших алкогольних напоїв, чим порушила п. 7 ч. 2 ст. 15-3 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв тютюнових виробів та пального».

Проаналізувавши обставини інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення та докази, що містяться в матеріалах справи суд апеляційної інстанції не може погодитися з висновками викладеними в оскаржуваній постанові зважаючи на наступне.

Норма ч. 4 ст. 156 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки у диспозиції відсилає до закону, що регулює певні види діяльності і передбачає відповідальність за вчинення ряду окремих протиправних діянь, які врегульовані законом.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що в протоколі про адміністративне правопорушення окрім того зазначається і нормативний акт, який передбачає відповідальність за правопорушення.

Тобто необхідним є встановлення та зазначення у протоколі норми яких законів порушила особа, діючи всупереч встановленому законом порядку.

Натомість, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №600265 щодо ОСОБА_1 міститься посилання на норму закону, яка на час інкримінованих подій втратила чинність.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення і постанову суду зазначено посилання на ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного алкогольних напоїв та тютюнових виробів», який відповідно до Прикінцевих положень ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18 червня 2024 року № 3817-IX, втратив чинність 01 січня 2025 року.

Разом з цим, Закон № 3817-IX, який діяв на час інкримінованого ОСОБА_1 діяння, взагалі не містить статті 15-3, на яку посилається суд та уповноважена особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення.

Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

На вказані недоліки складання протоколу та формулювання обвинувачення у вчинені адміністративного правопорушення, місцевий суд не звернув увагу та необґрунтовано постановив рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказаних обставин.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №600265 складений з істотними порушеннями та викликає обґрунтовані сумніви, які, відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На зазначені порушення суд першої інстанції не звернув уваги та дійшов помилкового висновку про допустимість доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП.

За таких обставин протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний допустимим джерелом доказів у даній справі. А формулювання фактичних обставин вчинення правопорушення містить посилання на норми закону, який втратив чинність на день вчинення правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_1 .

Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення та в оскарженій постанові суду зазначено порушення закону, який не діяв на час описаних подій, а відтак такі порушення не можуть утворювати склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом», оскільки таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey). «Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Ретельно дослідивши та перевіривши в ході апеляційного розгляду усі наявні в справі докази, апеляційний суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, оскільки її вина не доказана належними та допустимими доказами.

Так, приписами ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Виходячи з вищезазначеного, висновки судді першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.156 КУпАП , не підтверджено належними, допустимими та достовірними доказами.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами, здійснюючи перегляд постанови судді місцевого суду щодо ОСОБА_1 , прийняте рішення у справі не можна визнати законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим воно підлягає скасуванню, а справа закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Косенко С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 156 КУпАП.

Апеляційну скаргу захисника Косенка С.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2025 року, щодо ОСОБА_1 , скасувати та провадження по справі закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП.

Вилучені предмети пиво «Оболонь Світле» об?ємом 0,5 л в кількості 18 банок, вилучене згідно протоколу огляду від 18.02.2025 року, тазгідно квитанції про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення без номеру, зберігається у камері схову речових доказів Покровського РУП ГУНП в Донецькій області, - повернути за належністю власнику.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин