ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року сел. Підволочиськ

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сіянко В.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від ВП №5 (смт Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштована,

за ст.173-4 ч.3 КУпАП, -

у с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 21.05.2025 серії ВАД № 733745, у період часу з грудня 2024 по 20.05.2025 років в с. Кошляки Скориківської ТГ учениця 3 класу Кошляківської початкової школи малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вчинила булінг - діяння, які полягають у систематичному вчиненні психологічного насильства, яке виражалося у висловлюванні образ, в тому числі нецензурною лайкою, приниженні, насмішках, а також примушуванні інших учнів не спілкуватися із ученицею цієї ж школи ОСОБА_3 , 2015 року народження. Внаслідок вказаних дій могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю учениці 4-го класу ОСОБА_3 . Враховуючи, що ОСОБА_2 не досягла віку, після досягнення якого настає адміністративна відповідальність, протокол складено відносно її матері.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані органами поліції за ч.3 ст. 173-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, пояснила, що зі слів її доньки саме ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 вчиняли булінг відносно її дитини, а та могла тільки захищатися, нікого не ображала та не сміялася із ОСОБА_6 . Обвинувачення є надуманим.

Допитана в судовому засіданні законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_7 - її матір ОСОБА_8 пояснила, що зі слів її доньки їй відомо, що учениця паралельного класу ОСОБА_2 на протязі 2025 навчального року постійно провокує її дитину, ображає її образливими та нецензурними словами. В добровільному порядку ОСОБА_1 припинити протиправну поведінку своєї доньки не бажає, внаслідок чого вона була змушена звернутисмя до керівництва школи з приводу розслідування випадків булінгу по відношенню до її дитини.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 пояснила, що є класним керівником спареного 1, 3 класу Кошляківської початкової школи, в якому навчається ОСОБА_2 . На протязі 2025 навчального року ані ОСОБА_2 ані ОСОБА_10 чи ОСОБА_3 до неї не зверталися з приводу якихось конфліктів між собою. Дані учениці періодично між собою не дружили з різних причин, не пов`язаних з булінгом. Скарги від матері ОСОБА_3 до неї не надходили. За письмовою заявою ОСОБА_8 вони провели засідання комісії, але випадку булінгу комісія не зафіксувала.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 пояснила, що є класним керівником спареного 2, 4 класу Кошляківської початкової школи, в якому навчається потерпіла ОСОБА_3 . На протязі 2025 навчального року ані ОСОБА_2 ані ОСОБА_10 чи ОСОБА_3 до неї не зверталися з приводу якихось конфліктів між собою. Дані учениці періодично між собою не дружили з різних причин, не пов`язаних з булінгом. Скарги від матері ОСОБА_3 до неї не надходили. За письмовою заявою ОСОБА_8 вони провели засідання комісії, але випадку булінгу комісія не зафіксувала.

Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків та заслухавши пояснення сторін, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч.3 ст.173-4 КУпАП встановлена відповідальність батьків дитини за булінг (цькування). Вказаною статтею, передбачено, що особа притягується до адміністративної відповідальності за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років за цькування, тобто булінг, а саме, діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Існують різні підходи до визначення поняття «булінг», зокрема, визначають булінг як довготривалий процес усвідомленого жорстокого поводження, фізичного або психічного, з боку індивіда або групи по відношенню до іншого індивіда, який не здатен себе захистити в даній ситуації, або умисну, систематично повторювану та агресивну поведінку, що включає нерівність соціальної влади або фізичної сили, або як соціальну систему, яка включає переслідувача, жертву, а також сторонніх спостерігачів. Основною характеристикою булінгу є емоційне приниження, образа почуттів людини, висловлювання принизливих оцінок щодо іншої людини, що призводить до виключення її з групи. Ознаки боулінгу, зокрема, це) емоційне приниження, що включає вербальні і невербальні способи вираження; продовження емоційно образливої і принизливої поведінки впродовж тривалого періоду; непривітна і недовірлива поведінка; втручання у приватне життя людини; погіршення психологічного і фізичного стану людини, на яку спрямована агресія; намір завдати шкоду іншій людині, що дозволяє чи сприяє, щоб ця людина пережила травмуючі події, та інше. Всі дії, які утворюють булінг, попри їх різноманіття, мають спільні риси: 1) дисбаланс влади, тобто кривдник та жертва обов`язково різні за соціальним статусом, фізичною чи психологічною адаптованістю до середовища, тощо; 2) намір нашкодити, тобто кривдник навмисно викликає емоційний або фізичний біль у потерпілого, насолоджується спостерігаючи; 3) погроза подальшої агресії, тобто кривдник і жертва розуміють, що це не перший і не останній випадок знущання. Тобто, істотними ознаками боулінгу є системність такого цькування та чітке розмежування ролей.

Відповідно до п. 3-1 ст.1 Закону України «Про освіту» типовими ознаками булінгу (цькування) є систематичність (повторюваність) діяння. При цьому кривдником має бути саме учасник/учасники освітнього процесу. Булінг (цькування) - це діяння (дії або бездіяльність) учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого (п. 3-1 ч.1 ст.3 цього закону), а також зазначені типові ознаки булінгу, а саме, систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності), а також дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Судом під час дослідження протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що він не містить зазначення суті адміністративного правопорушення, тобто всієї його складової об`єктивної сторони. Зокрема, у протоколі не зазначається, чи мало діяння систематичний характер, якщо так, - то в який період часу, з конкретною вказівкою на час кожної події.

З матеріалів справи, відео та письмових доказів, досліджених у судовому засіданні, вбачається, що у даному випадку, не може йти мова про цькування або знущання, яке визначається поняттям «булінг», яке б вчиняла ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 256 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

З огляду на викладене, саме протокол про адміністративне правопорушення є основним процесуальним документом, в якому фіксуються факти про вчинене адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення не містить конкретних вказівок на час кожної події булінгу, що б вказувало б на систематичний характер діяння, а згідно з п. 3-1 ст.1 Закону України «Про освіту», типовими ознаками булінгу (цькування) є систематичність (повторюваність) діяння.

Наявність лише заяви про можливий випадок булінгу не є достатнім доказом для визнання такого факту доведеним.

Також наявність булінгу який вчиняла ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_3 спростовується протоколом № 2 від 20.05.2025 засідання комісії з розгляду випадків булінгу.

Жодних інших належних та допустимих доказів вчинення булінгу зі сторони ОСОБА_2 суду не надано.

Таким чином, з урахуванням вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про відсутність ознак об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а тому вважає за необхідне закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 173-4, 247, 283, 284 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-4 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В. М. Сіянко