Справа № 526/1502/25
Провадження № 3/526/434/2025
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 червня 2025 року суддя Гадяцького районного суду Полтавської області Черков В.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС у Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , керівника ТОВ «ІЛМА», податкова адреса: Полтавська область, Миргородський район, м. Гадяч, пров. Лохвицький, 18

- за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , керівник ТОВ «ІЛМА», вчинила несвоєчасне подання платіжного доручення до установи банку на сплату узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання з плати за землю на січень-лютий 2025 року, а саме: при граничному терміні сплати 03.03.2025, 19.03.2025, 30.03.2025, грошові доручення подано до установи банку 19.03.2025, 18.04.2025, чим порушено п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України, що зафіксовано в акті камеральної перевірки від 30.04.2025 № 5781/16-31-04-06-11/32115161 (протокол про адміністративне правопорушення від 12.05.2025 № 6220/12/16-31-04-06-12).

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, звернулася о суду з клопотанням про звільнення від адміністративної відповідальності, яке мотивоване тим, що з її сторони прикладалися всі зусилля для своєчасної оплати, але щоденні повітряні тривоги, під час яких банківські установи не працюють і не проводять відповідних платежів, не дали можливості своєчасні сплаті.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, прийшов до наступного.

За змістом статей 245, 280, 283 КУпАП для прийняття законного та обґрунтованого рішення слід забезпечувати всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Як вбачається з правових висновків, викладених в п. 17,18 постанови Верховного Суду від 03.05.2018року (справа № 487/2854/17) КУпАП не містить визначення поняття «триваюче» правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально.

Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

В постанові КАС ВС від 18.06.2020 року (справа № 682/2447/16-а) роз`яснено, що триваючими адміністративними проступками є проступки, пов`язані з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою, припиняються виконанням регламентованих обов`язків, якщо ці обов`язки ще можливо виконати.

Так, зі складеного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 , керівник ТОВ «ІЛМА», вчинила несвоєчасне подання платіжного доручення до установи банку на сплату узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання з плати за землю на січень-лютий 2025 року, а саме: при граничному терміні сплати 03.03.2025, 19.03.2025, 30.03.2025, грошові доручення подано до установи банку 19.03.2025, 18.04.2025, чим порушено п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України, що зафіксовано в акті камеральної перевірки від 30.04.2025 № 5781/16-31-04-06-11/32115161.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, що підтверджене протоколом про адміністративне правопорушення; актом камеральної перевірки від 30.04.2025 № 5781/16-31-04-06-11/32115161.

Поряд з цим, згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Як вбачається з матеріалів справи вчинене порушення не спричинило значної шкоди суспільним інтересам.

Вирішення питання про застосування положень ст. 22 КУпАП суд вирішує з урахуванням Узагальнення практики Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України та узагальнення судової практики Верховного Суду України щодо розгляду судами справ про адміністративні правопорушення де зазначено, що визначення малозначного правопорушення законодавчо не закріплено. Проте, у кожному конкретному випадку судом має вирішуватися питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної шкідливості, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Вирішуючи питання про накладення стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність. Зокрема судом враховується, що правопорушення не призвело до тяжких наслідків та не завдало шкоди, зобов`язання з подання платіжного доручення (з урахуванням щоденних повітряних тривог на території України) було виконано самостійно, ще до проведення камеральної перевірки, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувалася, має постійне місце проживання, працює, негативних характеристик не має. Характер вчиненого правопорушення вказує на можливість визнання його малозначним.

Згідно із ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП за малозначністю діяння і оголосити їй усне зауваження.

Згідно із ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП при малозначності правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Скарга на постанову суду до суду Полтавського апеляційного суду може бути подано через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В. Г. Черков