ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року сел. Підволочись

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сіянко В.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від ВП №5 (смт Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.ст. 124, 130 ч.1 КУпАП, -

у с т а н о в и в :

04 травня 2025 року о 02:10 год на автодорозі М-30 178 км + 600 м в с. Богданівка Тернопільського району Тернопільської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Zefira», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується даними газоаналізатору Драгер-6820 на місці вчинення правопорушення з результатом 1,91 проміле та, у зв`язку з незгодою даними визначення стану сп`яніння в медичному закладі, які згідно медичного висновку склали 1,98 проміле, чим порушив п.2.9а ПДР України.

Крім того, 04 травня 2025 року о 02:10 год на автодорозі М-30 178 км + 600 м в с. Богданівка Тернопільського району Тернопільської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Zefira», номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та скоїв з`їзд у кювет, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень визнав повністю

Окрім визнання вини, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується:

-даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №349404, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вчиненого ОСОБА_1 ;

-даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 349389, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вчиненого ОСОБА_1 ;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складене у зв`язку з виявленими поліцейським ознаками сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, нечітка мова;

-актами (в тому числі висновком) огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , який є батьком ОСОБА_1 ;

-відеозаписом на оптичному диску DVD-R 16х4,7GB, на якому зафіксовано обставини ДТП та проходженням ОСОБА_1 оглядів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі;

-схемою місця ДТП.

Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд враховує таке.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі- ПДР) зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до 2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

В діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння; та ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує конкретні обставини правопорушення, особу правопорушника, який не притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Обставиною, яка пом`якшує відповідальність правопорушника суд визнав щире розкаяння винного. Обставин, які обтяжують відповідальність правопорушеника згідно ст. 35 КУпАП судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 посвідчення водія на території України не отримував.

Оскільки ОСОБА_1 не являється водієм, тому до нього необхідно застосувати стягнення, яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП для інших осіб, а саме - штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою на яку було накладено таке стягнення сплачується судовий збір, розмір якого встановлено законом. Відповідно до ст. 4 ч.2 п. 5 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 124, 130 ч.1, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Справу №604/655/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП та справу №604/654/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП об`єднати в одне провадження. Об`єднаній справі присвоїти номер 604/654/25.

Притягнути до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 130 ч.1 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача UA0026001; Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М. Сіянко