Справа № 629/3986/25
Номер провадження 3/629/866/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2025 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Цендра Н.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Лозівського РВП ГУНП в Харківській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Іванівська, Кочубеївського району, Ставропольського краю, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

якому відповідно до ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП роз`яснені права,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1, 173-2 ч.2 КУпАП,-

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №697742 від 27.05.2025 року, ОСОБА_1 04.05.2025 року за місцем мешкання вчинив домашнє насильство у відношенні своєї дружини ОСОБА_2 , а саме спричинив їй тілесні ушкодження.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №697743 від 27.05.2025 року, ОСОБА_1 04.05.2025 року за місцем мешкання вчинив домашнє психологічне насилля у відношенні свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був свідком домашнього насилля у відношенні ОСОБА_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав, пояснив, що дружина ОСОБА_2 знайшла коханця, і він подав на розлучення. В той день він підійшов до неї та попрохав показати переписку в телефоні, а вона почала ховати телефон, він взяв її за руку та дружина почала одразу гукати ОСОБА_4 , а він одразу пішов купатись. Син перебував у своїй кімнаті, вчився. Після того як вона покликала сина, він вийшов.

В судовому засіданні ОСОБА_3 , який є сином ОСОБА_1 , повідомив, що він здогадується що в батьків була сварка. Сварку не чув, бо перебував у себе в кімнаті. Почув як мама крикнула, що папа забирає телефон. Він відчинив двері, мама підійшла до нього і розповіла що сталось непорозуміння, свідком насилля не був.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням наявних у справі пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, керуючись законом, приходить до наступного.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, як зазначено в ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частиною 2 статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Так, п.2 ст. 1 Закону визначено, що дитина, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.

Пунктом 14 ст. 1 Закону визначено, психологічне насильство, як форму домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що приводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Норми ст. 173-2 КУпАП передбачають настання адміністративної відповідальності саме за вчинення домашнього насильства, конфлікт не є домашнім насильством.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Розам з тим, зібраними у справі доказами не доведено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 КУпАП.

При цьому, в судовому засіданні було встановлено, що між чоловіком ОСОБА_1 та дружиною ОСОБА_2 виник конфлікт на ґрунті ревнощів, оскільки ОСОБА_1 ревнував свою дружину ОСОБА_2 , так як остання переглядала в мобільному телефоні смс-повідомлення.

Крім того, син ОСОБА_3 свідком даного конфлікту не був, оскільки перебував у своїй кімнаті.

В постанові від 19.05.2025 про закриття кримінального провадження за № 000051 від 05.05.2025 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, встановлено, що «Під час перевірки даної ситуації, «прямих свідків» вказаної події не було, лише неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на момент сварки перебував в своїй кімнаті та міг лише чути словесну сварку, і коли вийшов до батьків, на прохання матері то конфлікт вже був вичерпаний, а батько ніяких протиправних дій відносно матері не вчиняв. Тілесні ушкодження, які є у ОСОБА_2 , з?явились від не навмисних дій ОСОБА_1 , що підтверджується показами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який не мав прямого умислу на їх заподіяння, так як хотів перевірити в телефоні лише з ким його дружина переписувалась, тобто спіймати ОСОБА_2 на гарячому у зраді.»

З огляду на вимоги ч.2 ст.251 КУпАП, яка передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, суд не може в ході розгляду даної справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Росії» (20 вересня 2016 року, заява N 926/08), зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що під час розгляду справи належних та допустимих доказів наявності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 суду не надано, то провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.24,173-2 ч.1,2, 247,284 КУпАП, -

постановив:

Справу №629/3986/25, провадження №3/629/866/25 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1 КУпАП та справу №629/3987/25, провадження №3/629/867/25 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 об`єднати в одне провадження, присвоївши справі єдиний номер справи №629/3986/25, провадження №3/629/866/25.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ст.173-2 ч.1, 173-2 ч.2 КУпАП - закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого за ст.173-2 ч.1, 173-2 ч.2 КУпАП.

На постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана апеляційна скарга в Харківський апеляційний суд через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Наталія ЦЕНДРА