"12" червня 2025 р. Справа № 363/2270/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Олійник С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського РУП ГУНП в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

який притягається до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

встановив:

До Вишгородського районного суду Київської області з Вишгородського РУП ГУНП в Київській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №305528 від 19 квітня 2025 року вбачається, що 19 квітня 2025 року близько о 16 год. 15 хв. на а/д Київ-Ровжі, 5 км що у Вишгородському р-ну Київської обл., водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем VOLKSWAGEN, д.н.з. НОМЕР_1 , перетнув суцільну лінію , яка розділяє транспортні потоки, під час обгону автомобілів скоїв зіткнення з автомобілем CHEVROLET, д.н.з. НОМЕР_2 , який повертав ліворуч на базу відпочинку Гористе, що призвело до механічних пошкоджень автомобілів з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 10.4 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечив, пояснив, що рухався з дотримання ПДР України, автомобіль CHEVROLET, д.н.з. НОМЕР_2 , рухався попереду нього зі швидкістю, менше за 30 км/год, після чого ОСОБА_1 почав здійснювати обгін останнього через суцільну лінію дорожньої розмітки на підставі вимог дорожнього знаку 3.25, відповідно до вимог якого забороняється обгін усіх транспортних засобів (крім поодиноких, що рухаються зі швидкістю менше ніж 30 км/год). Після того, як він почав виконувати маневр обгону, автомобіль CHEVROLET, д.н.з. НОМЕР_2 , почав здійснювати поворот ліворуч, при цьому перетинаючи суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1. Оскільки він не очікував, що водій автомобіля CHEVROLET буде здійснювати маневр повороту ліворуч з порушенням вимог ПДР України, не встиг зреагувати та сталося зіткнення. Заявляє, що вимог п.13.3, 8.5 ПДР України не порушував, оскільки водій автомобіля CHEVROLET не мав права здійснювати поворот ліворуч на даній ділянці дороги, безпечного інтервалу притримувався, а п.8.5 ПДР України сам по собі не встановлює жодних вимог чи заборон, а лише визначає види дорожньої розмітки.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить до наступного висновку.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені обставини встановлюються у відповідності до ст. 279 КУпАП, зокрема, шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Зі змісту ст. 284 КУпАП вбачається, що одним з можливих наслідків розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення є притягнення особи до адміністративної відповідальності шляхом винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

При цьому суд звертає увагу, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення є одним з найсуворіших наслідків вирішення справи про адміністративне правопорушення, оскільки внаслідок накладення стягнення особа зазнає негативних наслідків особистого, майнового чи організаційного характеру, що безумовно призводить до втручання у сферу її особистих прав, свобод та законних інтересів. Внаслідок цього рішення суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності має бути достатнім чином обґрунтованим для забезпечення правомірності та пропорційності втручання у сферу особистих прав особи, якого вона зазнає внаслідок накладення на неї стягнення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути правомірним результатом розгляду і вирішення справи про адміністративне правопорушення, якщо судом у встановленому законодавством порядку шляхом дослідження належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів буде встановлено факт вчинення діяння, що відповідно до чинного законодавства містить ознаки складу адміністративного правопорушення, а також вину особи у вчиненні такого діяння.

Аналіз диспозиції ст. 124 КУпАП дає можливість зробити висновок, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, має матеріальний склад, тобто є закінченим з моменту настання суспільно-шкідливих наслідків. У кінцевому підсумку об`єктивна сторона вказаного правопорушення передбачає обов`язкову сукупну наявність суспільно-шкідливого діяння у виді порушення вимог ПДР України, а також суспільно-шкідливих наслідків, які перелічені у диспозиції ст. 124 КУпАП та перебувають у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з суспільно-шкідливим діянням.

З урахуванням вищевикладеного суд звертає увагу, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП може бути правомірним результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення тоді і лише тоді, коли в межах провадження у справі про адміністративне правопорушення на основі достатньої сукупності належних, допустимих, достовірних доказів можна зробити категоричні висновки щодо порушення ОСОБА_1 конкретних вимог ПДР України, що з необхідністю та виключною послідовністю призвело до настання суспільно-шкідливого наслідку у вигляді пошкодження транспортного засобу.

З протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , вбачається, що суть інкримінованого правопорушення полягає у тому, що ОСОБА_1 допустив порушення вимог п. 13.3 та 8.5 ПДР України, що призвело до суспільно-шкідливих наслідків у вигляді пошкодження транспортного засобу.

Відповідно до п. 13.3 ПДР України під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Згідно п.8.5 ПДР України дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.

Відповідно до вимог дорожнього знаку 3.25 ПДР України забороняється обгін усіх транспортних засобів (крім поодиноких, що рухаються зі швидкістю менше ніж 30 км/год).

З вищевикладеного слідує, що обгін має на меті випередження транспортних засобів, що рухаються в попутному напрямку попереду, пов`язане з виїздом на смугу зустрічного руху, та подальший рух у вибраному напрямку. Правилами дорожнього руху заборонено водіям перетинати суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, окрім випадків здійсненню обгону поодиноких транспортних засобів, якій рухаються зі швидкістю менше 30 км/год.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 1.4 ПДР України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Таким чином, з вищевикладеного слідує, що ОСОБА_1 здійснюючи маневр обгону транспортного засобу CHEVROLET, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався зі швидкістю менше 30 км/год, не порушував правила, мав право розраховувати що водій вказаного транспортного засобу виконує вимог правил.

Порушення правил зустрічного роз`їзду не могло мати місце у вказаній дорожній ситуації, оскільки автомобіль CHEVROLET, д.н.з. НОМЕР_2 , рухався у попутному напрямку.

Порушення правил щодо недотримання бокового інтервалу не могло мати місце у вказаній дорожній ситуації, оскільки автомобіль CHEVROLET, д.н.з. НОМЕР_2 , не залишався у своїй смузі руху, а здійснював маневр повороту ліворуч.

В межах даної справи причиною дорожньо-транспортної пригоди став автомобіль CHEVROLET, д.н.з. НОМЕР_2 , який здійснював зміну напрямку руху, а саме поворот ліворуч, при цьому перетинаючи суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 ПДР України.

Водночас, ОСОБА_1 не міг порушити вимоги п. 8.5 ПДР України, оскільки вказаний пункт правил не встановлює жодних вимог чи заборон, а лише визначає види дорожньої розмітки.

Відсутність факту здійснення зустрічного роз`їзду унеможливлює кваліфікацію дій ОСОБА_1 як порушення вимог п. 13.3 ПДР України, що спричинило настання наслідків, які передбачені диспозицією ст. 124 КУпАП

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на органи влади (посадових осіб), які уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення. Збирання судом доказів як на підтвердження, так і на спростування винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення свідчить про перебирання судом на себе функцій обвинувачення, що не відповідає його правовій природі та призначенню в межах провадження у справах про адміністративне правопорушення.

Пункт 13.3 ПДР передбачає обов`язок водія дотримуватися безпечного інтервалу при обгоні, випередженні, об`їзді перешкоди чи зустрічному роз`їзді. Однак в описаній дорожній ситуації обгін здійснювався транспортного засобу CHEVROLET д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку зі швидкістю менш ніж 30 км/год. Такий маневр не є порушенням, оскільки він не заборонений ані дорожніми знаками, ані розміткою, з урахуванням вказаного винятку в правилах (п. 8.6 та знак 3.25 ПДР).

Таким чином, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки не було порушення вимог п. 13.3 та п. 8.5 ПДР України, маневр обгону було здійснено правомірно, ДТП сталося внаслідок неправомірної та необережної поведінки іншого учасника дорожнього руху, який почав здійснювати поворот ліворуч,не переконавшись у безпеці маневру,не надавши перевагу в русі транспортному засобу, що здійснював обгін, порушивши правила дорожньої розмітки (перетин суцільної лінії), порушивши п. 10.1, 10.4, ПДР України, що підтверджується постановою Вишгородського районного суду від 06.05.2025 року про визнання винним водія ОСОБА_2 .

За наявних матеріалів справи, наданих органом влади, уповноваженим на складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, суд приходить до висновку про недоведеність порушення ОСОБА_1 вимог п. 13.3, 8.5 ПДР України через відсутність доказів здійснення зустрічного роз`їзду між учасниками ДТП.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що відповідно до презумпції невинуватості, яка закріплена у ст. 62 Конституції України, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, то суд доходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, як і його вина у вчиненні цього правопорушення, не доведені. Тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з підстав відсутності у діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, лише у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Внаслідок цього судовий збір не підлягає стягненню з ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 35, 124, 247, 279, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження у справі про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області на протязі десяти днів.

Суддя С.В. Олійник