Провадження № 3/127/2955/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т. П., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

02 травня 2025 року близько 19.30 год в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 повторно вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї матері громадянки ОСОБА_2 , а саме виражався нецензурною лайкою, шарпав за верхній одяг та штовхав, принижував честь та гідність, чим міг завдати шкоди її здоров`ю.

У судові засідання, призначені на 19 травня 2025 року та 11 червня 2025 року ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду адміністративного матеріалу повідомлявся у порядку, визначеному чинним законодавством. Виклики ОСОБА_1 здійснювались шляхом направлення судової SMS-повістки за вказаним у його поясненні від 02 травня 2025 року контактним номером телефону, з підтвердження про їх доставку згідно відомостей АСДС, а також шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, про що свідчать матеріали справи. Однак останній у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, будь-яких клопотань або заяв щодо розгляду справи від особи не надходило

Суд вважає, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, не був позбавлений можливості реалізувати усі свої права, визначені КУпАП у будь-який спосіб. Однак жодних дій для обґрунтування власної позиції у справі ним здійснено не було.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, зокрема, проводити судове засідання у відсутності особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з урахуванням скорочених строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, суддя дійшла висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 173-2 КУпАП, і повинен нести відповідальність, встановлену Законом.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

За ч. 3 статті 173-2 КУпАП особа несе відповідність за ті самі ж дії в разі їх вчинення особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті.

Як передбачено п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (пункт 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №081341 від 02 травня 2025 року слідує, що 02 травня 2025 року близько 19.30 год в АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_1 повторно вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме виражався нецензурною лайкою, шарпав за верхній одяг та штовхав, принижував честь та гідність, чим міг завдати шкоди її здоров`ю.

Зазначенні відомості узгоджуються письмовими поясненнями ОСОБА_2 щодо обставин події, в яких зазначила, що 02 травня 2025 року близько 19:30 год за адресою їх спільного проживання ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ображав її нецензурною лайкою, шарпав за верхній одяг, принижував честь та гідність, після чого ОСОБА_2 й викликала поліцію, а також з поясненнями, викладеними в протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02 травня 2025 року.

ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності, передчасної ч.1 ст.173-2 КУпАП, про що свідчить постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 25 березня 2025 року в справі №127/3430/25.

Отже, дії ОСОБА_1 , охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Винна ОСОБА_1 , підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №081341 від 02 травня 2025 року, рапортом командира взводу №1 роти №4 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Гребенюка Віталія від 02 травня 2025 року, протоколом прийняття заяви ОСОБА_2 про вчинене правопорушення від 02 травня 2025 року, письмовими поясненнями останньої від 02 травня 2025 року, формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства та терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА№212527 від 02 травня 2025 року.

При визначенні виду адміністративного стягнення, суд враховує обставини та характер скоєного правопорушення, які відображені в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, особу та ступінь вини ОСОБА_1 та приходить до переконання в тому, що на останнього слід накласти адміністративне стягнення за ч.3 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу.

Крім того, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 605,60 грн, сплата якого передбачена ст.4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 173-2 КУпАП, ст. 283, 284, 287 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти) неоподаткованих мінімум доходів громадян, що становить 1020 грн (одна тисяча двадцять гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення до виконання 3(три) місяці.

Суддя: