П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.06.2025 Справа №607/11231/25 Провадження №3/607/4538/2025

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Стельмащук П.Я., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 121-3, ч. ч. 1, 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

22.05.2025 о 20 год. 40 хв. по вул. Микулинецька в м. Тернополі водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Lifan SR220-4V», без номерного знаку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9в Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Також, ОСОБА_1 22.05.2025 о 20 год. 40 хв. по вул. Тролейбусна, 14 в м. Тернополі керував транспортним засобом «Lifan SR220-4V», без номерного знаку, не маючи при цьому дійсного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1ґ ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Також, ОСОБА_2 28.06.2024 о 22 год. 00 хв. по вул. Центральна с. Настасів керував транспортним засобом «Honda», без номерного знака, при цьому не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив вимоги п.2.1а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 та його законний представник (батько) ОСОБА_3 в судовому засіданні обставини викладені у протоколах визнали.

Відповідно до п. 2.9в ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом без номерного знака.

Відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака передбачена ч.1 ст.121-3 КУпАП у виді накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення) (п. 2.1ґ ПДР України).

За керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, встановлена адміністративна відповідальність передбачена ч.1 ст. 126 КУпАП у виді накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 2.1а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягне за собою відповідальність передбачену ч.2 ст.126 КУпАП у виді накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: відомостями зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №338901 від 22.05.2025; відомостями зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №338879 від 22.05.2025; відомостями зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №338856 від 22.05.2025; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 22.05.2025; рапортом від 23.05.2025; відеозаписом.

За даних обставин суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адмінправопорушеннь, передбачених ч. 1 ст. 121-3, ч.1, ч.2 ст. 126 КУпАП, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у відповідності до ст. 36 КУпАП України, в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме ч.2 ст.126 КУпАП.

Згідно зі ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу порушника, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. в дохід держави.

Згідно ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, тому, у відповідності до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 8, 33, 36, 40-1, 121-3, 126, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121-3, ч. ч. 1, 2 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 гривень.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,20 грн. в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяП. Я. Стельмащук