Справа № 758/5399/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Київ

18 червня 2025 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Денисов О. О. , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, адреса місця проживання: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2025 року о 20 годині 00 хвилин, в особливий період, який настав з моменту введення Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ воєнного стану, військовослужбовець Національної гвардії України, солдат ОСОБА_1 був виявлений на території об`єкту №203 МЗПУ «КМДА», що охороняється за адресою: АДРЕСА_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота.

Солдат ОСОБА_1 пройшов медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному пункті 5 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатору «АлкоФор 405», С/Н.

Відповідно до акту медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння від 22.03.2025 №41, вміст парів етилового спирту в повітрі, що видихається склав 2,09 проміле. Факт вживання алкогольних напоїв солдатом ОСОБА_1 не заперечував, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

У судові засідання, призначені на 06 травня 2025 року, 14 травня 2025 року, 28 травня 2025 року та 18червня 2025 року ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Про час та місце розгляду був повідомлений належним чином.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» (Заява № 8371/02) від 26.04.2007, «Трух проти України" (заява № 50966/99) від 14 жовтня 2003 року наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

З огляду на те, що судом, у встановленому порядку неодноразово повідомлено про місце і час розгляду справи, вжито всі заходи щодо унеможливлення порушення процесуальних прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення по день винесення постанови суду, не дивлячись на достатність часу для того, щоб з`явитися до суду та дізнатися про рух справи, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що справу може бути розглянуто за відсутності цієї особи, враховуючи наявність даних про своєчасне сповіщення про місце та час розгляду.

Також, враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці Європейського суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, рівень уваги до розгляду справ такої категорії, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На думку суду неодноразова неявка особи, що притягається до адміністративної відповідальності до суду, нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Суддя враховує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, самостійно, відповідно до принципу диспозитивності, вирішує питання щодо участі в судовому засіданні.

Отже, оскільки від особи не надходило клопотання про відкладення розгляду справи та останній мав достатньо часу та можливостей реалізувати своє право викласти свої аргументи щодо протоколу про адміністративне правопорушення, тому суддя вважає можливим провести розгляд справ за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, суддя виходить з того, що якщо особисто особа не з`явилася у судове засідання, а суддя вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення (постанови), не відкладаючи розгляд справи, то він може вирішити. При цьому, основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності чи її захисника, а можливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Також суддя враховує той факт, що участь особи в суді при розгляді справ про адміністративне правопорушення вказаної категорії не є обов`язковою.

Таким чином, беручи до уваги розумний строк розгляду справи, відсутність клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, а також відсутність обґрунтованого клопотання необхідності відкладення розгляду справи, суддя приходить до висновку про можливість та доцільність розгляду справи у відсутність особи, відносно якої складено протокол.

Дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суддя дійшов висновку про таке.

Відповідно до пункту 7 Розділу ІІ. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Частина 1 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачає адміністративну відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Водночас, ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Згідно з абзацом п`ятим ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію із внесенням його на затвердження Верховної Ради України приймає Президент України. На даний час відповідних рішень Президентом України не приймалось.

Отже, особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17 березня 2014 року №303 «Про часткову мобілізацію» та продовжується до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію.

Таким чином, перебуваючи в умовах особливого періоду на території військової частини в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 вчинив військове адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення, встановлено дослідженими доказами в справі, зокрема:

- протоколом серії НГУ№003524 від 22 березня 2025 року про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, в якому зафіксовані обставини адміністративного правопорушення;

- рапортом командира 5 стрілецького батальйону підполковника ОСОБА_2 , з якого вбачається, 22.03.2025 року о 20.00 на об`єкті № 203 заступником командира 5 стрілецького батальйону з тилу майором ОСОБА_3 було виявлено кулеметника 1 відділення 4 стрілецького взводу 26 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону соллата ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота. Вказаний військовослужбовець був протестований начальником медичного пункту НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 головним сержантом ОСОБА_4 спеціальним технічним засобом газоаналізатором «АлкоФор 405» с/н . Ступінь алкогольного сп`яніння склала 2,09 проміле (Акт No 41 від 22.03.2025);

- актом медичного огляду №41 від 22 березня 2025 року, яким встановлено стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 - 2,09% проміле;

- результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до якого, під час проведення огляду ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, встановленого результатом тестування у 2,09 % проміле, який підписаний ОСОБА_1 власноручно та навпроти графи «з результатами згоден» міститься підпис ОСОБА_1 ;

- копією військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 виданого 20.03.2022 року;

- копією довідки від 26 березня 2025 року №1/14/7-567 згідно якої солдат ОСОБА_1 , призваний за призовом під час загальної мобілізації на підставі указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 та перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 з 03.04.2024 по теперішній час;

- медичною довідкою №103 від 22.03.2025 року, згідно якої встановлено, що ОСОБА_5 не були призначені препарати, які містять алкоголь. У висновку, зазначено, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_6 ;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_7 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 .

Згідно акту про відмову від надання пояснень від 22 березня 2025 року, ОСОБА_5 відмовився від надання пояснень та підписання протоколу про військове адміністративне правопорушення.

З огляду на наведені обставини ОСОБА_5 підлягає адміністративній відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність ОСОБА_5 не встановлено.

Беручи до уваги положення ст. 33 КУпАП, ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, а також наявність обставини, що пом`якшує відповідальність, необхідним і достатнім убачається накладення на ОСОБА_5 адміністративного стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 23, 283, 284, 287, 294, 303, 307, 308 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя О. О. Денисов