Єд.унік. № 243/9677/24
Провадження № 3/243/56/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 року Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Сидоренко І.О., розглянувши матеріали, які надійшли з БПП у містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 130 ч. 1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

14.11.2024 о 15 год. 45 хв. в м. Слов`янськ на перехресті вул. Електровозна та пров. Електровозний, водій ОСОБА_1 керував т.з SUZUKI з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей що не реагують на світло, неприродна блідість, поведінка що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування т.з. відсторонений, т.з дорожнього руху не перешкоджає.

09.04.2025 року ОСОБА_1 надав до суду пояснення, в якому зазначив, що зі складеним протоколом відносно нього він не згодний, оскільки вважає, що в його діях не встановлено адміністративне правопорушення, яке йому інкримінується та не доведена провина в його скоєні, також вважає недійсним протокол за його формою. Таким чином, вважає, що протокол не відповідає вимогам закону, а саме: в порушення ч. 2 ст. 254 КУпАП інспектор патрульної поліції не вручив йому під розписку один екземпляр складеного протоколу (якби він був вручений, йому б не доводилось у подальшому звертатися до суду з письмовою заявою про надання його копії та інших документів з матеріалами адміністративної справи); в порушення ст.ст. 256,266 КУпАП в протоколі відсутні свідки, їх ПІБ та місце проживання (не менше 2-х осіб), які б могли підтвердити факт його правопорушення (або відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, як того вимагає чинне адміністративне законодавство України); інспектор ПП в порушення вимог п.п. 2.5., 2.6. Інструкції (розробленої згідно спільного наказу № 400/666 від 09.09.2009 року МОЗ і МВС України «Про затвердження Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного , наркотичного чи іншого сп`янінні…»), не проінформував його про порядок застосування спеціального технічного засобу, не роз`яснив йому його права та обов`язки за нормами чинного законодавства перед проведенням оглядку, а також не зафіксував на відеокамеру складання ним цього, оспорюваного ним адміністративного протоколу № 984005 серії ААД, а також не зафіксовав факт складання протоколу в його присутності, тобто його знаходження поруч з службовою особою, яка складає такий протокол, що є безумовним порушенням вищевказаної Інструкції та чинного законодавства України в сфері безпеки дорожнього руху); в порушення ч.ч. 1,7 ст. 266 КУпАП інспектор ПП: хоч і записав, що він був відсторонений від керування транспортним засобом, але він не надав право керування іншій особі (як того вимагає Закон), залишивши транспортний засіб в його розпорядженні; не виписав тимчасовий дозвіл на право керуванням транспортним засобом, якщо передбачається можливе позбавлення права користування, тобто такі його дії носять суперечливий характер, якщо вважав, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння з відповідними ознаками сп`яніння, як було записано ним у протоколі. Крім того, оскаржуваний протокол, який інспектор ПП ОСОБА_2 , містить неправильні записи щодо місця реєстрації його проживання, адже в протоколі записано, що він проживає по АДРЕСА_1 , в той же час як я фактично зареєстрований і мешкає по АДРЕСА_2 . Також в протоколі записано, що він керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`янінні, а саме: у нього були розширені зіниці очей, що не реагують на світло, він мав неприродну блідість обличчя та поведінку, що не відповідає обстановці. Вважає, що зазначене в протоколі не відповідало дійсності, так як він ніколи не вживав і не вживає наркотичні засоби і ніяких ознак наркотичного сп`яніння у нього не було. Він адекватно реагував навкруги, руки були чіткими і акцентованими, ніхто в мої зіниці очей не заглядав, мова була не порушена і зрозуміла, на всі питання він відповідав своєчасно і чесно, обличчя мало звичайний вигляд, як і будь-коли, що також вбачається з відеоматеріалів, долучених до справи. Так, він дійсно мав певне хвилювання під час спілкування з працівниками поліції, але це було дійсне природне хвилювання. Вважає, що інспектор ПП не є відповідним медичним фахівцем в області наркології, який може об`єктивно оцінити стан людини і її перебування у відповідному стані, протокол складений, опираючись на думку і свій, суто суб`єктивний погляд, так, як треба для належного його оформлення записати у протоколі шаблонні та стандартні фрази, які завжди пишуться у таких випадках. На жаль, він дійсно помилково відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, але це відбулось через його хвилювання і необізнаність про можливі наслідки такої відмови, які йому в той час ніхто не роз`яснив. Враховуючи вищевикладене, вважає, що зазначена посадова особа порушила законодавство України під час складання протоколу. Методи, які використовують у своїй діяльності деякі несумлінні працівники ПП, є протизаконними і неприпустимими. В такому випадку їх дії є такими, що порушують права та законні інтереси громадян України, а тому складені ними матеріали повинні визнаватись судом незаконними і скасовуватись. Також зазначив, що він на теперішній час не працює, переймається випадковими заробітками, але на його утриманні знаходяться непрацездатна дружина ОСОБА_3 , яка перебуває у декретній відпустці, у зв`язку з вагітністю, а також малолітній 6-тирічний син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який має статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів. Таким чином, на даний час він та його сім`я знаходяться у скрутному матеріальному. Просить суд звільнити його від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 984005 від 14.11.2024 року.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій свою провину не визнав, із протоколом не згоден. Просить справу слухати у його відсутність, адміністративне провадження закрити.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Провина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

* протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 984005 від 14.11.2024 року, відповідно до якого 14.11.2024 о 15 год. 45 хв. в м. Слов`янськ на перехресті вул. Електровозна та пров. Електровозний, водій ОСОБА_1 керував т.з SUZUKI з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей що не реагують на світло, неприродна блідість, поведінка що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке встановлена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування т.з. відсторонений, т.з дорожнього руху не перешкоджає;

* постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 494992 від 14.11.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 14.11.2024 року о 15 год. 45 хв. скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 126, ч. 5 ст. 121, ч. 6 ст. 121 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800 грн.

* диском з відео-записом з боді-камери поліцейського, на якому зафіксований факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме: відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

* витягом із пошуку посвідчення водія ГСЦ, згідно якого ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 , категорії «В», термін дії з 28.02.2023 р. по 28.02.2025 р.

Адміністративним правопорушенням відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене особою.

Доводи ОСОБА_1 щодо того, що йому інспектор патрульної поліції не було йому вручено під розписку один екземпляр складеного протоколу є безпідставними, оскільки відеозаписом з бодікамери працівника поліції зафіксовано повідомлення ОСОБА_1 про зміст протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який ним був підписаний. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 власноруч поставив підписи в графах «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» та «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення». Також в протоколі відсутні зауваження або заперечення щодо його складання та ознайомлення з ним.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що відсутні записи, що він був відсторонений від керування транспортним засобом, так як він не надав право керування іншій особі є необґрунтованими та спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення в якому зафіксовано, що від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонено, транспортний засіб дорожньому руху не перешкоджає, та підтверджується відеозаписом, з якого слідує, що поліцейським було повідомлено ОСОБА_1 , що його від керування транспортним засобом відсторонено.

Також доводи ОСОБА_1 стосовно того, що йому не було виписано тимчасовий дозвіл на право керуванням транспортним засобом є необґрунтованими, оскільки спростовується протоколом та відеозаписом, з яких вбачається, що у ОСОБА_1 тимчасово не вилучалися документи, тому тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався.

Стосовно доводів про неповідомлення про порядок застосування спеціального технічного засобу, суд зазначає, що вищезазначене є порушеннями вимог зазначеної Інструкції лише у випадку надання згоди водія транспортного засобу на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, на місці чи в закладі охорони здоров`я. З огляду на те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в медичному закладі, то працівник поліції не повинен був його інформувати про вищезазначене.

Доводи ОСОБА_1 щодо того, що при його огляді на стан сп`яніння були відсутні свідки є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а вразі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Відсутність свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не суперечить вимогам КУпАП.

За змістом частин 1-3 статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами та щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, який проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Суд зазначає, що 16.02.2021 Верховною радою України прийнято закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» №2695, яким редакція ч. 2 ст. 266 КУпАП змінена наступним чином: «Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

На думку суду, словосполучення в законі «Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння….» охоплює повністю процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, тобто як фіксацію огляду так і фіксацію процедури відмови водія від огляду.

Тож, після набуття законом чинності, працівникам поліції дозволяється проводити огляд на стан сп`яніння без свідків. При цьому, доказами має бути відеофіксація огляду. Обов`язок присутності свідків виникає лише у разі, якщо працівник поліції не має відеореєстратора чи іншого технічного засобу відеозапису.

Слід також зазначити, що закон, яким є КУпАП, має вищу юридичну силу ніж Інструкція № 1452/735 і в яку ще не внесені зміни в зв`язку з внесенням змін до ст. 266 КУпАП. При цьому, положення Інструкції № 1452/735 наразі суперечать положенням ст. 266 КУпАП, а отже і не підлягають застосуванню в цій частині.

Інструкція № 1452/735 була розроблена з метою впровадження та конкретизації дій працівників поліції під час проведення огляду на стан сп`яніння, тобто тих, які були в ст. 266 КУпАП до внесення змін.

На думку суду, наразі положення ст. 266 КУпАП є достатньо чіткими, та не потребують додаткового закріплення в інструкції для застосування, оскільки порядок використання нагрудних засобів фіксації працівників поліції є діючим та не скасованим.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, то вимоги вищезазначеного пункту 2.5 ПДР України ним дотримано не було.

Аналіз вищевказаних норм законодавства доводить суду, що законодавець чітко визначив вичерпний перелік підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 130 КУпАП і кожна ця обставина як окрема так і у сукупності з іншими є по суті складовою адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Тобто якщо водій транспортного засобу ухиляється від огляду на стан сп`яніння, який йому було запропоновано пройти з дотриманням всіх діючих вимог, відповідні його дії та ознаки сп`яніння зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, то це вже є підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, провина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена у повному обсязі, обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення в судовому засіданні не встановлено. Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення в судовому засіданні не встановлено.

Суд звертає увагу, що решта доводів та заперечень ОСОБА_1 висновків суду не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Судом також у відповідності до вимог статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення враховується ступінь вини і матеріальний стан особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Призначаючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд обирає стягнення в межах санкції, встановленої в межах стягнення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 28.02.2023 р.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави, що становить 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.

Окрім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП, з правопорушника ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 34, 35, 40-1, 124, 245, 280, 283-284 КУпАП, ПДР України, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ст. 130 ч. 1 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на рахунок отримувача: UA0005001, отримувач коштів: Донецьке ГУК/м.Донецьк/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37967785, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300, з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 судовий збір на користь держави у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. на рахунок отримувача: UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд протягом десяти днів, з дня її проголошення.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання три місяці.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко