Справа № 559/4236/23
Провадження № 3-в/559/5/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2025 року м. Дубно

Суддя Дубенський міськрайонний суд Рівненської області Жуковська О.Ю., розглянувши клопотання командира батальйону №3 (з обслуговування Дубенського району) полку УПП в Рівненській області ДПП про заміну адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту за ч.1 ст.122-2, ч. 5 ст.126, ч.2 ст.130, 173, ст.185 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Дубенським РВ УМВС України в Рівненській області 13.10.2016 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на утриманні має неповнолітню дитину, УБД, до адміністративної відповідальності притягувався, роз`яснивши права, передбачені ст.268 КУпАП та ст. 63 Конституції України,

за участі захисника адвоката Шевчука В.М.,-

встановив:

у Дубенський міськрайонний суд Рівненської області надійшло клопотання командира батальйону №3 (з обслуговування Дубенського району) полку УПП в Рівненській області ДПП про заміну адміністративного стягнення гр. ОСОБА_1 , призначеного постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 04.12.2023 №559/4236/23 за ч.1 ст.122-2, ч. 5 ст.126, ч.2 ст.130, 173, ст.185 КУпАП у виді адміністративного арешту строком на 14 (чотирнадцять) діб. Обгрунтовує тим, що ОСОБА_1 в період з 09:55год. 31.03.2025 по 10:40 год. 02.04.2025 відбув частково адміністративний арешт в ізоляторі тимчасового тримання №4 ГУНП в Рівненській області. 02.04.2025 до ІТТ з Дубенської прокуратури надійшла вказівка про усунення порушень вимог КУпАП та іншого законодавства при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, де зазначено вжити заходів для усунення виявленого порушення вимог КУпАП при відбуванні адмінстягнення та звільнити ОСОБА_1 з ІТТ №4 ГУНП в Рівненській області, оскільки в ході наглядового заходу встановлено, що у ОСОБА_1 наявне посвідчення особи з інвалідністю другої групи довічно. Враховуючи дану обставину, просить розглянути питання про заміну ОСОБА_1 адміністративного арешту на інше адміністративне стягнення.

Представник полку УПП - заступник командира роти ОСОБА_2 в судовому засідання підтримав подане клопотання та просив задовольнити.

ОСОБА_1 не пам`ятає, чому не сказав суду про наявність інвалідності, але сказав про статус учасника бойових дій. Він просто хотів відбути арешт. Хоче, щоб справа була розглянута з участю захисника.

В подальшому і ОСОБА_1 , і його захисник в судовому засіданні заперечують проти клопотання. В обґрунтування зазначає, що частково арешт відбув, а ці три дні неможливо нічим компенсувати чи замінити. Діючим законодавством не передбачений порядок заміни адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту на більш м`який вид стягнення, а тому наявність у ОСОБА_1 інвалідності другої групи не є підставою для заміни адміністративного арешту на більш м`який вид стягнення. Проте, діючим КК України передбачено звільнення від призначеного з підстав неможливості виконання призначеного покарання за станом здоров`я. Враховуючи викладене просить відмовити в задоволення клопотання командира батальйону №3 (з обслуговування Дубенського району) полку УПП в Рівненській області ДПП та звільнити ОСОБА_1 від адміністративного стягнення у виді арешту в зв`язку з неможливістю виконання.

Суд, заслухавши учасників, дослідивши клопотання та матеріали справи, робить наступні висновки.

Постановою Дубенського міськрайонного суду від 04.12.2023 №559/4236/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених за ч.1 ст.122-2, ч. 5 ст.126, ч.2 ст.130, 173, ст.185 КУпАП і застосовано адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 14 (чотирнадцять) діб. В судовому засідання при винесенні даної постанови з`ясовувалося про наявність у ОСОБА_1 спеціальних статусів, однак він назвав лише наявність статусу УБД. Так само, при поміщення його в ізолятор тимчасового тримання також не повідомив працівників, що має статус особи з інвалідністю другої групи. В ході наглядового заходу після виявлення прокурором обставини наявності в ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю другої групи було поставлено до відома суд, на що вказано, що особа підлягає негайному звільненню, відповідно до ІТТ з Дубенської окружної прокуратури надійшла вказівка про усунення порушень вимог КУпАП та вимога звільнення ОСОБА_1 з ізолятора тимчасового тримання, якого було звільнено. Згідно посвідчення серії НОМЕР_3 від 19.09.2016 ОСОБА_1 є особою з інвалідністю з дитинства другої групи довічно.

За правилами ч. 1, 2 ст. 300 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України. Орган Національної поліції забезпечує виконання постанови про адміністративний арешт у порядку, встановленому законами України. Проте, згідно вимог ч.2 ст.32 КУпАП адміністративний арешт не може застосовуватися до осіб з інвалідність першої та другої групи. Водночас, глава 32 КУпАП не передбачено процедуру заміни невідбутого стягнення у виді адміністративного арешту іншими видами адміністративних стягнень.

Суд зазначає, що на момент ухвалення рішення чи поміщення ОСОБА_1 до ІТТ не було відомо про наявність в нього статусу особи з інвалідністю, суд це питання з`ясовував щодо наявності спец статусів, але було повідомлено лише про учасника бойових дій, а самостійно збирати документи, що містять охоронювану законом таємницю суд не в змозі в цьому провадженні, клопотань витребовувати інформацію про стан здоров`я особи до суду не надходило. Щодо заміни стягнення м`якшим, то в інших справах, наприклад, в разі призову до лав ЗСУ, суд вирішує подібні питання за аналогією зі схожими нормами КУпАП, оскільки глава 32 КУпАП не містить прямої норми, яка би давала можливість замінити адміністративний арешт на інший вид адміністративного стягнення. Однак, ця ситуація відрізняється, бо тут фактично людина відбула адміністративний арешт впродовж 3 діб, не ухилялась від виконання постанови, а її невиконання пов`язане зі станом здоров`я, про що було з`ясовано уже на етапі виконання постанови. При цьому, до осіб з інвалідністю ІІ групи таке стягнення як адміністративний арешт не застосовується. Тому суд погоджується з позицією захисту і констатує, що оскільки вже три дні адмінстягнення відбуто і компенсувати їх неможливо. Проте, і звільнення за станом здоров`я ОСОБА_1 за аналогією зі ст. 84 КК України неможливе, бо особа захворіла не під час відбування покарання, а до цього.

За таких умов заміна найсуворішого стягнення в виді адміністративного арешту, коли частина його вже фактично відбута особою, на інший вид адміністративного стягнення, - неможлива. Єдиним справедливим рішенням в цій ситуації є констатація факту виконання судового рішення. Суд це робить як орган, який ухвалив рішення і контролює його виконання згідно ст. 129-1 Конституції України, а також який захищає права і свободи людини та громадянина згідно прямої норми ст. 55 Конституції України. Оскільки суд призначив адмінстягнення в виді 14 діб адмінарешту особі, якій не призначається арешт, то виправити цю ситуацію можливо лише звільнивши ОСОБА_1 від відбуття подальшого адміністративного стягнення, обмежившись вже відбутими 3 добами адміністративного арешту, що відповідає ст. 55 Конституції України та забезпечує особі право на справедливий суд.

Керуючись ст. 32, 298, 299, 301, 304 КУпАП,

постановила:

Звільнити ОСОБА_1 від відбуття подальшого адміністративного стягнення, призначеного постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 04.12.2023 №559/4236/23, обмежившись вже відбутими трьома добами адміністративного арешту.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

Суддя О.Ю. Жуковська