Справа № 457/477/25
провадження №3/457/214/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року м. Трускавець

Суддя Трускавецького міського суду Василюк Т.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

з участю: секретаря судового засідання Кушнір М.М.,

захисника Тунського А.Р.,

поліцейського СРПП Панаса В.І.,-

в с т а н о в и л а:

09.03.2025 року о 15 год. 27 хв. у м. Трускавець по вул. Мазепи водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Mazda 6, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Захисник правопорушника ОСОБА_1 адвокат Тунський А.Р. звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі, у якому просив провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення з огляду на те, що ОСОБА_1 09.03.2025 року о 15 год. 27 хв. по вул. Мазепи у м. Трускавець не керував. Вважає, що інспектор підійшов до припаркованого автомобіля, який не рухався і двигун у якому не був заведений, натомість автомобілем кермував його товариш ОСОБА_2 . Крім цього, протокол про адміністративне правопорушення не підписаний свідком.

Захисник правопорушника ОСОБА_1 адвокат Тунський А.Р. у судовому засіданні просив закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях ознак адміністративного правопорушення з підстав, викладених у раніше поданому клопотанні.

Інспектор СРПП ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області Панас В.І. у судовому засіданні підтвердив обставини складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 09.03.2025 року. Зокрема, наголосив на тому, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Під час патрулювання 09.03.2025 року надішло телефонне звернення на телефон «102» про те, що по вул. І.Мазепи помічено автомобіль Mazda чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , водій якого в стані сильного алкогольного сп`яніння та поїхав у напрямку Стебницького кільця. Вказаний автомобіль Mazda 6, державний номерний знак НОМЕР_1 , вони з напарницею помітили під час складання адміністративної постанови на іншого водія по вул. Мазепи, 1, який проїхав повз них та припаркувався. Підійшовши до водія даного автомобіля, йому пояснили суть звернення та попросили пред`явити документи, зробити що він відмовився. У ході спілкування з водієм були були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота та поведінка, що не відповідає обстановці. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля за допомогою приладу Алкотест Драгер чи у Трускавецькій міській лікарні, однак водій відмовився. Вони з напарницею бачили особисто, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля, що у подальшому було підтверджено аналізом камер вуличного спостереження.

Не зважаючи на невизнання правопорушником своєї вини, наявність у його діях складу адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю доказів, що містяться в матеріалах справи:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 266953 від 09.03.2025 року, відповідно до якого встановлено, що 09.03.2025 року о 15 год. 27 хв. у м. Трускавець по вул. Мазепи водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Mazda 6, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився у встановленому законом порядку. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначено, що ОСОБА_1 не надавав пояснень, заперечень чи зауважень з діями працівників поліції не зазначав, не оспорював жодних процесуальних документів, зокрема не звертався зі скаргами на неправомірні дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення; протокол у встановленому законом порядку підписаний особою;

- відеозаписами, на яких зафіксовано рух транспортного засобу, правопорушення з нагрудної камери поліцейського та відмову від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, що знаходяться в матеріалах справи;

- рапортом інспектора СРПП ВП № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ст. лейтенанта поліції Панаса В. від 09.03.2025 року, відповідно до якого під час патрулювання 09.03.2025 року, проїжджаючи на службовому автомобілі у м. Трускавці по вул. Мазепи, до них звернулася дівчина, яка повідомила, що щойно сідала у таксі за адресою: м. Трускавець, вул. В.Івасюка, 17, та помітила автомобіль Mazda чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , водій якого в стані сильного алкогольного сп`яніння та поїхав у напрямку Стебницького кільця. Вказаний автомобіль Mazda 6, державний номерний знак НОМЕР_1 , вони помітили під час складання адміністративної постанови на іншого водія по вул. Ізепи, 1, який проїхав повз них та припаркувався. Підійшовши до водія даного автомобіля, йому пояснили суть звернення та попросили пред`явити документи, зробити що він відмовився і сказав, що документів у нього немає і він взагалі не водій. У подальшому особу ОСОБА_1 було встановлено за допомогою бази ІКС ІПНП. У ході спілкування з водієм були були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота та поведінка, що не відповідає обстановці. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля за допомогою приладу Алкотест Драгер чи у Трускавецькій міській лікарні, однак водій відмовився.

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 09.03.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 після виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння (різкого запаху алкоголю з порожнини рота, поведінки, що не відповідає обстановці) відмовився від огляду за допомогою технічних засобів;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 09.03.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 проходити такий огляд свідомо відмовився;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4233398 від 09.03.2025 року.

Процесуальна форма та зміст протоколу серії ЕПР1 № 266953 від 09.03.2025 року відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

З приводу наявності ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у ОСОБА_1 суддя зазначає наступне.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 266953 від 09.03.2025 рокускладено саме за відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, що зафіксовано на відеоносії.

Відповідно суб`єктом цього адміністративного правопорушення є особа, яка керувала транспортним засобом.

Так, у протоколі серії ЕПР1 № 266953 від 09.03.2025 року зазначено, що велась відеофіксація. У судовому засіданні досліджено вказані відеозапис.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вказаному правопорушенні знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та дослідженим у судовому засіданні відеоматеріалом фіксації правопорушення.

Самі підстави для такої вимоги передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, встановлення їх наявності є виключною компетенцією працівника поліції за його суб`єктивним сприйняттям наявних факторів.

Тому суддя вважає, що невиконання такого обов`язку з боку водія ОСОБА_1 є грубим порушенням п 2.5 Правил дорожнього руху України.

Суд не приймає до уваги доводи захисника правопорушника про те, що відеозапис з камер спостереження працівників поліції не є безперервним, оскільки це жодним чином не впливає на встановлення наявності чи відсутності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також на недопустимість вказаного доказу.

Окрім цьогосуд критично оцінює доводи захисника правопорушника про невідповідність дати та часу на відеозаписі та у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки дані доводи не спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні та є лише технічною помилкою. Суд зазначає, що зміст відеозапису не викликає сумнівів щодо події адміністративного правопорушення, та перебігу обставин щодо наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння 09.03.2025 року. Порушень з боку поліцейських, які б тягли за собою визнання доказів недопустимими, суд не вбачає.

Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, оскільки ним зафіксовані реальні дані, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відновити послідовність подій, що дійсно відбувались, не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду вказаної справи.

Доводи захисника правопорушника про те, що ОСОБА_1 не перебував за кермом транспортного засобу 09.03.2025 року не заслуговують на увагу, оскільки працівники поліції бачили особисто те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Mazda 6, державний номерний знак НОМЕР_1 , що також доводиться відеозаписами, які містяться у матеріалах справи.

Суд не може прийняти до уваги твердження захисника про те, що матеріали справи не містять відео чи фото доказу керування автомобілем, оскільки такі заперечення носять суперечливий та непослідовний характер і повністю спростовуються сукупністю інших доказів по справі, що свідчить про їх явну невідповідність дійсним фактичним обставинам.

Наявний в матеріалах справи відеозапис з портативних відеореєстраторів працівників поліції в достатній мірі відображає поведінку водія ОСОБА_1 та те, що співробітники поліції під час оформлення матеріалів адміністративного правопорушення діяли згідно до вимог чинного законодавства.

Також слід зазначити, що під час розгляду справи судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що працівники поліції, які склали щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, були упередженими при складанні такого протоколу, що в них були підстав для фальсифікації протоколу чи обмови останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, а також про їх зацікавленість в результатах розгляду справи.

Інші наведені правопорушником та його захисником доводи щодо порушення встановленої законом процедури є формальними та не спростовують фактичних обставин вчиненого правопорушення та самої відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому суд розцінює їх як позицію захисту особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з метою уникнення від відповідальності.

Аналізуючи відомості цих доказів у справі, суд прийшов до висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші наведені захисником правопорушника доводи щодо порушення встановленої законом процедури є формальними та не спростовують фактичних обставин вчиненого правопорушення, тому суд розцінює їх як позицію захисту особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з метою уникнення від відповідальності.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, є одним з найнебезпечніших і найважчих правопорушень з адміністративних правопорушень на транспорті, оскільки транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки і керування ним в стані сп`яніння є небезпечним як для самої особи водія, так і для інших учасників дорожнього руху та становить велику суспільну небезпеку.

А тому, оскільки 09.03.2025 року у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, працівники поліції запропонували пройти відповідно до встановленого порядку медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_1 відмовився від такої процедури, що зафіксовано у відповідному направленні та на відеозаписі.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що стверджується зібраними матеріалами доказами у справі, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду вбачається з відеозаписів, долучених до матеріалів справи. Сам факт відмови від проходження огляду тягне за собою відповідальність за цією статтею.

З огляду на викладене суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України знайшла своє підтвердження, а його неправомірні дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Виходячи з наведеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, значний суспільний резонанс справ зазначеної категорії, беручи до уваги, що умисні протиправні дії правопорушника безпосередньо створюють загрозу для інших учасників дорожнього руху та оточуючих, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку скоєного адміністративного правопорушення, вчинення правопорушення під час дії воєнного стану, під час комендантської години, враховуючи особу правопорушника, а також інші обставини, що мають істотне значення, вважаю за необхідне відносно ОСОБА_1 застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, визнавши його таким, що забезпечить мету адміністративного стягнення у вигляді належної міри відповідальності за вчинення правопорушення, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, тому відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП необхідно стягнути з правопорушника на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 130, 283-287 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що в разі несплати штрафу впродовж 15 днів з дня вручення копії постанови, у ході примусового виконання постанови суду штраф буде стягуватися у подвійному розмірі.

У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст. ст. 307, 308 КУпАП, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду впродовж 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Т. В. Василюк