Житомирський апеляційний суд
Справа №282/62/25 Головуючий у 1-й інст. Вальчук В. В.
Номер провадження №33/4805/359/25
Категорія ч.3 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисників особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Гарбузюка Олександра Олександровича, ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката Рясного Владислава Денисовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Любарського районного суду Житомирської області від 06 лютого 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Любарського районного суду Житомирської області від 06 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 09.01.2025 о 13 год 25 хв по вул. Незалежності в с. Любар Житомирського району, керував автомобілем HYUNDAI TUCSON, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 а) Правил дорожнього руху вчинене особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду адвокат Рясний В.Д., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. На його думку, судом залишено без уваги те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують такий факт. Зазначив, що знаходження у автомобілі, який не перебуває у русі, не є доказом вчинення особою правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП. Також вказав, що судом передчасно прийнято до уваги відеозаписи, які не можуть бути належними доказами у справі, а вина ОСОБА_1 не доведена поза розумним сумнівом. Наголосив, що працівниками поліції допущені істотні порушення вимог чинного законодавства під час оформлення адміністративних матеріалів та проведення огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим такий огляд є недійсним, а протокол є недопустимим доказом. Зокрема, судом першої інстанції не було прийнято до уваги те, що у протоколі про адміністративне правопорушення працівник поліції не вказав, чи пропонувалося ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану сп`яніння у медичному закладі. Також, суд не врахував, що поліцейськими не підтверджено факту роз`яснення водію інформації щодо можливості пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я у разі незгоди з результатом приладу «Драгер». Зазначив, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія до медичного закладу, а акт огляду на стан алкогольного сп`яніння не містить дати проходження огляду, підпису посадової особи. Крім того, звернув увагу, що працівниками поліції не надано належним чином засвідчених копій постанов про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ч.1,2 ст.130 КУпАП, а долучені постанови суду не містять зазначення дати набрання законної сили, що позбавляє суд можливості враховувати відповідні документи як докази при розгляді справи, адже при їх оформлені недотримана встановлена законом процедура, яка покликана гарантувати їх достовірність.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисників, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використання спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Частиною 3 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частиною першої цієї статті, вчиненні особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, за порушення ним п.2.9 а) Правил дорожнього руху, вчинене особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані сп`яніння, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.

Як правильно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №216546 від 09.01.2025, згідно якого, ОСОБА_1 09.01.2025 о 13 год 25 хв по вул. Незалежності в с. Любар Житомирського району, керував автомобілем HYUNDAI TUCSON, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 а), за що відповідальність передбачена ч.3 ст.130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія за допомогою алкотестера Драгер 6810, проба позитивна 0,81 ‰. Транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 належить йому (а.с.2); рапортом інспектора СРПП відділення поліції №1 Житомирського РУП Іванни Гуменюк від 10.01.2025, зі змісту якого вбачається, що під час несення служби 09.01.2025 було забезпечено патрулювання вулично-шляхової мережі, з метою дотримання ПДР по вул Незалежності було помічено та в подальшому зупинено транспортний засіб HYUNDAI TUCSON, державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався заднім ходом з прилеглої території та різко зманеврував, змінивши свій напрямок руху. Після зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , в ході спілкування в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, при цьому водій був позбавлений права керування транспортним засобом. Останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер Алкотест 6810» на місці зупинки транспортного засобу, на що останній погодився, проба тесту позитивна та кількісний показник становить 0,81 проміле алкоголю, що було зафіксовано на портативний відео реєстратор №857494 (а.с.3); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зі змісту якого вбачається, що у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Огляд проведений за допомогою спеціального технічного засобу Драгер, результат огляду на стан сп`яніння 0,81 ‰, ОСОБА_1 з результатом погодився, про що свідчить його підпис (а.с.4); результатом тесту №1025 від 09.01.2025, проведеним на місці зупинки транспортного засобу, цифровий показник якого 0,81‰, роздруківка з результатом тесту підписана ОСОБА_1 (а.с.5); розпискою про роз`яснення прав передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (а.с.6); розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу від 09.01.2025 (а.с.8); розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом (а.с.9); копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/5619 від 15.10.2025 (а.с.10); постановою Любарського районного суду від 08.04.2024 №282/445/24, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.11-13); постановою Любарського районного суду від 27.08.2024 №282/913/24, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП (а.с.14,15); постановою Любарського районного суду від 07.11.2024 №282/1455/24, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП (а.с.16-18); відеозаписами з нагрудної камери поліцейських та відеореєстратора службового автомобіля (а.с.19).

Під час апеляційного розгляду встановлено, що суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Доводами апеляційної скарги під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростовано.

Матеріалами справи об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

З відеозапису нагрудної камери працівника поліції та автомобільного відеореєстратора, вбачається, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, зупинка якого була обумовлена порушенням Правил дорожнього руху, про що було повідомлено водія та останній такі обставини не заперечував. Крім того, ці обставини підтверджується рапортом інспектора СРПП відділення поліції №1 Житомирського РУП І. Гуменюк від 10.01.2025 та показами поліцейського ВП №1 Житомирського РУП ОСОБА_3 , наданими в суді першої інстанції.

Посилання захисника у апеляційній скарзі на те, що працівник поліції в порушення порядку, встановленого законом, не запропонував та не роз`яснив ОСОБА_1 можливість пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, оскільки, відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, лише у разі незгоди особи, яка керує транспортним засобом на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатом, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810», який показав позитивну пробу 0,81 проміле, що перевищує цифровий показник 0,2 проміле алкоголю в крові, встановлений п. 7 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція). На запитання поліцейського, незгоди з результатом огляду ОСОБА_1 не висловлював, чек за результатами тестування спеціальним засобом, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в графі «з результатом згоден» та протокол про адміністративне правопорушення підписав без будь-яких зауважень. За таких обставин, посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що поліцейський не запропонував ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі, не може бути підставою для визнання огляду недійсним, оскільки у поліцейського не виникло такого обов`язку.

Невручення ОСОБА_1 направлення на проходження огляду у закладі охорони здоров`я, за обставин погодження його з результатом огляду проведеного поліцейським за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, не є обставиною, яка виключає винуватість водія.

Порушень вимог ст.266 КУпАП та Інструкції, які могли бути підставою для визнання огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 недійсним, не встановлено.

Протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою та за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Посилання захисника на неналежність письмових доказів, а саме постанов Любарського районного суду Житомирської обсласті про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності (а.с.11-18) жодним чином не спростовують висновків суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП. Так, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення постанови є ксерокопіями копій відповідних судових рішень, які виготовлені з автоматизованої системи документообігу суду та містять печатки та відмітки про набрання ними законної сили. Зазначена інформація підтверджується даними ЄДРСР.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

При розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Рясного Владислава Денисовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Любарського районного суду Житомирської області від 06 лютого 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич