Справа № 126/730/25
Провадження № 33/801/574/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Рудь О. Г.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 08 травня 2025 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Бершадського районного суду Вінницької області від 08 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 605 грн 60 коп. судового збору на користь держави.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та справу закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

У скарзі зазначає, що постанова є незаконною та необґрунтованою, такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права та не відповідає фактичним обставинам справи. Суд першої інстанції, у порушення вимог ст. 7, 9 КУпАП допустив спрощений підхід при розгляді справи, всебічно не з`ясувавши всіх обставин події у справі. Справа розглянута судом поверхнево, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах справи та не відповідають обставинам справи. Також ОСОБА_1 зазначив, що він не знайомий з матеріалами справи та постанову на руки не отримував, відтак позбавлений можливості подати апеляційну скаргу та викласти в такій скарзі мотиви незгоди з таким рішенням суду. Тому апеляційна скарга подається для дотримання строків, передбачених ст. 294 КУпАП. Після його ознайомлення з матеріалами справи та ознайомлення його захисника в найкоротший термін буде подана уточнена (доповнена) апеляційна скарга із викладенням мотивів та доказів незаконності, необґрунтованості, порушень норм матеріального та процесуального права, невідповідності фактичним обставинам справи оскаржуваної постанови.

Перше судове засідання у даній справі було призначено на 12 червня 2025 року о 08 год. 20 хв..

11 червня 2025 року через систему «Електронний суд» від захисника ОСОБА_1 адвоката Турчак М.В. надійшло клопотання, в якому вона просила відкласти розгляду даної справи та до початку розгляду справи забезпечити їй можливість ознайомлення з матеріалами справи в дистанційному режимі.

За клопотанням адвоката Турчак М.В. розгляд справи було відкладено на 18 червня 2025 року о 08 год. 20 хв..

Також 12 червня 2025 року матеріали справи було надіслано для ознайомлення в електронний кабінет захисника, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.

12 червня 2025 року судову повістку було надіслано адвокату Турчак М.В. на її електронну адресу та в її електронний кабінет, що підтверджується довідками про доставку електронного листа та про доставку електронного документу.

За змістом ч. 1 ст. 271 КУпАП, адвокат має право знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також має інші права, передбачені законами України.

Отже, оскільки про судове засідання було відомо адвокату Турчак М.В., а відтак ОСОБА_1 вважається таким, що повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

У судове засідання, призначе на 18 червня 2025 року, ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися.

18 червня 2025 року на електронну адресу суду від адвоката Турчак М.В. надійшло повідомлення про те, що нею припинено повноваження захисника ОСОБА_1 і в подальшому його захист по даній справі здійснюватися не буде.

У ч. 6 ст. 294 КУпАП зазначено, що неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності апеляційний суд виходить з наступного.

Встановлено, що захист інтересів ОСОБА_1 в апеляційному суді здійснювала адвокат Турчак М.В. на підставі договору про надання правничої допомоги б/н від 15 травня 2025 року.

12 червня 2025 року розгляд справи було відкладено за клопотанням адвоката Турчак М.В., оскільки остання бажала ознайомитися з матеріалами справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 було зазначено, що після ознайомлення його та його захисника з матеріалами справи будуть подані уточнення (доповнення) до апеляційної скарги.

За клопотанням сторони захисту було надано (в дистанційному режимі) матеріали даної справи для ознайомлення.

Разом з тим, будь-яких уточнень (доповнень) до апеляційної скарги після ознайомлення захисника з матеріалами справи не надійшло.

Натомість, 18 червня 2025 року о 08 год. 20 хв. від адвоката Турчак М.В. надійшло повідомлення, в якому остання повідомила, що нею припинено повноваження захисника Лещенка Ю.Д і в подальшому його захист у даній справі нею здійснюватися не буде.

Питання припинення, розірвання договору про надання правничої допомоги врегульоване статтею 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

У цій статті зазначено, що дія договору про надання правничої допомоги припиняється його належним виконанням. Договір про надання правничої допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором.

Оскільки (як слідує із положень статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») договір про надання правничої допомоги укладається в письмовій формі і до нього застосовуються загальні вимоги договірного права, тому припинення (розірвання) договору також має відбуватися в письмовій формі.

Доказів того, що договір про надання правової допомоги, укладений з ОСОБА_1 , був припинений адвокатом Турчак М.В. додано не було.

Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 чи адвоката, про які йде мова в ч. 1 ст. 268 КУпАП, не надходило.

Апеляційний суд при вирішенні цього питання зважає на те, що справа в суді першої інстанції розглядалася за участі адвоката, тобто ОСОБА_1 був забезпечений правовим захистом.

Апеляційний суд також бере до уваги, що апеляційна скарга надійшла на розгляд апеляційного суду 27 травня 2025 року і за змістом ч. 4 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду (16 червня 2025 року).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням пункту 1 статті 6 даної Конвенції.

Верховним Судом в пункті 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Апеляційний суд, беручи до уваги вказані вище обставини, а також процесуальну поведінку сторони захисту, дійшов до висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутність ОСОБА_1 та його захисника.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

У ст. 280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №770854, складеного ПОГ СВГ ВП №1 Гайсинського РУП лейтенантом поліції Данилюком А.В., 22 березня 2025 року о 23 год. 40 хв. в с. Красносілка по вул. Незалежності водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat B6 з д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння а саме: запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці; порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також в лікувальному закладі відмовився. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.2).

У пункті 2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, в тому числі, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 770854 від 22 березня 2025 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22 березня 2025 року; актом огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22 березня 2025 року; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

У ч. 7 ст. 294 КУпАП зазначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Тобто суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції лише в тій частині, яка оскаржується в апеляційній скарзі, і розглядає ті питання, про які йде мова в апеляційній скарзі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права та не відповідає фактичним обставинам справи.

Разом з тим, саме особа, яка подає апеляційну скаргу, повинна зазначити в чому саме полягає незаконність та/або необґрунтованість судового рішення, яке оскаржується, чого ОСОБА_1 зроблено не було.

Апеляційний суд, за відсутності в скарзі відповідного обґрунтування, не може самостійно визначати, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, якщо про це не зазначено в апеляційній скарзі.

Які саме порушення норм процесуального права допущено судом скаржником не зазначено, як і не зазначено, яким саме фактичним обставинам справи не відповідає постанова.

Не зрозумілим є доводи апеляційної скарги з приводу допущення судом спрощеного підходу при розгляді справи, оскільки зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що суд першої інстанції навів мотиви, з яких він виходив при винесенні оскаржуваної постанови та навів аналіз досліджених в судовому засіданні доказів. Також судом було розглянуто доводи сторони захисту та наведено обґрунтовані мотиви їх відхилення.

Так само ОСОБА_2 не обґрунтовано свою позицію в частині невідповідності висновків суду наявним в матеріалах справи доказам.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 містить загальні доводи, без наведення конкретних обґрунтувань та підстав, через які оскаржується судове рішення, а відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Скориставшись своїм правом на ознайомлення з матеріалами справи, ОСОБА_1 уточнень (доповнень) до апеляційної скарги, про які він зазначав в апеляційній скарзі не надав, тобто не скористався своїм правом на доведення своєї невинуватості.

У п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП зазначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 08 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало