Провадження№ 3/522/4548/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11.06.2025 року Місто Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Коваленко В.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли з УПП в Одеській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 за ч. 1 ст.130 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 09.10.2024р. о 22 годині 30 хвилин, перебуваючи за адресою м.Одеса, вул.Катерининська, 90, керував електросамокатом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законодавством порядку відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

За вказаним фактом було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №146955 від 09.10.2024 року за ч.1 ст.130 КпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце судового засідання неодноразово повідомлявся судом, шляхом направлення смс-повідомлень та та шляхом розміщення інформації про час та місце судового засідання на сайті «Судова влада».

На адресу суду надійшла письмова заява від ОСОБА_1 про закриття провадження по справі у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, крім того ОСОБА_1 просив розглядати справу за його відсутності, у звязку з проживанням за місцем реєстрації у м. Ізмаіл.

В своій заяві ОСОБА_1 зазначив, що причина зупинки поліцейськими йому не була зрозуміла, йому запропонували пройти тест на стан сп`яніння, аллкоголь він не приймав, але від проходження тесту відмовився тому, що побачив упереджене ставлення до себе. Далі співробітники поліції сіли у свій автомобіль з документами, а він залишився чекати на вулиці та одразу зателефонував своїй матері. Співробітники поліції жодних розмов більше з ним не вели, проходити тест на місці йому не пропонували, а про необхідність проходження тесту в закладі охорони здоров`я, йому взагалі не булоповідомлено. Крім того, його права та обов`язки йому роз`яснені не були.

Дослідивши матеріали справи, та оглянувши відеозаписи з нагрудних камер працівників патрульної поліції, суд доходить таких висновків.

Судом оглянуто перший відеозапис із камер поліцейських, на якому зафіксовано, як ОСОБА_1 рухається на електросамокаті. На другому відеозаписі зафіксовано як він неохоче відповідає на запитання, мова порушена, очевидно, що перебуває у стані спяніння, сперечається з поліцейськими, водночас останні поводяться коректно. Крім того о 22.34 на відеозаписі, зафіксовано, як патрульний поліцейський пропонує пройти огляд на стан спяніння ОСОБА_1 на місці або у медичному закладі, в цей час ОСОБА_1 говорить по телефону, на запитання поліцейського не відповідає. О 22.36 поліцейський повторно пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння, на що останній продовжує говорити по телефону та ігнорує питання працівника поліції. На відеозаписі чітко видно, як ОСОБА_1 керує електросамокатом. Суд розцінює таку поведінку, як відмову від проходження огляду на стан спяніння. Поведінка ОСОБА_1 під час та після складання протоколу свідчить, що особа намагається ігнорувати прохання співробітника поліції, з метою уникнення відповідальності. Під час розмови з патрульним поліцеським ОСОБА_1 поводить себе неадекватно, спілкується по телефону, не слухає співробітників поліції, що фактично унеможливлює розяснення поліцейськими йому прав та в той же час не звільняє ОСОБА_1 від відповідальності за вичнення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП.

За таких обставин факт керування ОСОБА_1 електросамокатом з ознаками сп`яніння є доведеним та не викликає жодних сумнівів.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими судом під час розгляду справи належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №146955 від 09.10.2024 року.

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції від 09.10.2024 року, згідно якого у ОСОБА_1 співробітниками поліції виявлено запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови, координації рухів та зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан спяніння.

- диском з відеозаписами з нагрудних камер співробітників УПП, на якому зафіксовано обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що вказані вище докази узгоджуються із даними, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, який є документом, що засвідчує факт неправомірних дій і в силу статті 251 КУпАП вважається належним доказом цього.

За таких обставин, суд відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясувавши всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, дослідивши безпосередньо у судовому засіданні докази, поза розумним сумнівом дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, Суд відповідно до ст.33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, приймаючи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують адміністративну відповідальність, суд вважає за доцільне застосувати до адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 грн 00 коп. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) .

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення в межах санкції статті у вигляді накладення штрафу без з позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки, згідно довідки інформаційного порталу Національної поліції, станом на 09.10.2024 р. ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія та відповідно не набував такого права, а тому в розумінні положень ПДР не є водієм. Для такої категорії правопорушників (інші особи) санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає стягнення лише у вигляді штрафу.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП та статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року№ 3674-VI з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Керуючись ст. 9, 24, 34, 130, 283, 284, 286 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Накласти на ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17 000 гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , на підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судові витрати на користь держави в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту прокурора без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи подання прокурора.

Суддя :