Справа № 304/1358/25 Провадження № 3/304/765/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2025 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 (м. Перечин) Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України,

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 247052 від 04 червня 2025 року, 25.04.2025 року 03.00 год м. Перечин біля будинку № 30 гр. ОСОБА_1 словесно ображав та погрожував фізичною розправою, штовхав гр. ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що конфлікт з ОСОБА_3 дійсно мав місце, він ображав його нецензурними словами, однак ножові поранення не спричиняв.

Заслухавши його пояснення, вивчивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя прийшов до висновку, що протокол підлягає поверненню на доопрацювання виходячи з таких підстав.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

По-перше, відповідно до положень ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Натомість, як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення датою його складання є 04 червня 2025 року, у той час як датою вчинення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зазначено 25 квітня 2025 року 03.00 год. При цьому матеріали справи містять копію заяви потерпілого ОСОБА_2 від 06 травня 2025 року про те, що він відмовляється від написання заяви по факту спричинення йому тілесних ушкоджень та проходження СМЕ, оскільки бути учасником кримінального провадження бути не бажає. Однак будь-яких відомостей на обґрунтування підстав, які б дозволили складання протоколу поза цими термінами (25 квітня 2025 року чи 06 травня 2025 року), матеріали протоколу не містять.

По-друге, вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення викладені у ч. 1 ст. 256 КУпАП.

Відповідно до вимог вказаної статті протокол про адміністративне правопорушення, як документ, що засвідчує факти неправомірних дій і є основним джерелом доказів, складається по встановленій формі і повинен містити дані, необхідні для розгляду справи по суті. Відсутність у протоколі обов`язкових реквізитів, перелік, яких міститься у статті 256 КУпАП, не тільки обмежує права особи, відносно якої складається протокол, регламентовані ст. 268 КУпАП, а й унеможливлює розгляд справи.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 247052 від 04 червня 2025 року таким вимогам не відповідає, оскільки не містить усіх обов`язкових реквізитів, а саме точного місця проживання та місця реєстрації особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (зазначено м. Перечин); місце вчинення адміністративного правопорушення (зазначено м. Перечин біля будинку № 30); прізвища та адреси свідків (з письмових пояснень ОСОБА_2 видно, що такі є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ), а також підпису потерпілого; пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та інших відомостей, необхідних для вирішення справи.

По-третє, протокол про адміністративне правопорушення має важливе значення для процесу доказування за умови, якщо він правильно складений, а тому в протоколі повинні об`єктивно відбиватися відомості, що мають значення для розгляду справи по суті.

Отже притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У той же час протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 247052 відносно ОСОБА_1 , складений поліцейським офіцером громади відділу превенції відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенантом поліції Бадзимом В.В., не відповідає зазначеним вимогам, оскільки викладена у протоколі суть учиненого адміністративного правопорушення, не підтверджена належними доказами, а саме містить опис події порушення ОСОБА_1 громадського порядку та спокою громадян за обставин словесних образ та погроз фізичною розправою, в той час як згідно з наявного у матеріалах протоколу рапорту від 25 квітня 2025 року № 2740 того ж дня зі служби «102» надійшло повідомлення про те, що о 03.44 год лікар екстреної медичної допомоги повідомила про доставку ОСОБА_6 , 21 рік, з різаною раною правої кисті.

За змістом ст. 251, 256 КУпАП обов`язок належного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та збирання доказів покладений на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Обставини, які мали місце і стали підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення, повинні бути достатніми для повного розуміння суті правопорушення.

Конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Неконкретність обвинувачення не тільки не дозволяє особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, належним чином організувати ефективний захист своїх інтересів, а й позбавляє суд належним чином перевірити твердження органу, який склав протокол, про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Суддя не вправі у своїй постанові за підсумками розгляду справи вказувати на ті ознаки правопорушення, в скоєнні яких особа не обвинувачується в протоколі, тобто які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому разі він виходить за межі своєї компетенції.

У своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Зокрема, в рішенні у справі «Ващенко проти України» Європейський суд вказав, що «обвинувачення» для цілей п. 1 ст. 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру.

Отже, зазначені недоліки відносяться до суттєвих порушень вимог КУпАП України, що не дозволяють здійснити всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи у їх сукупності та прийняти законне і обґрунтоване рішення у справі.

Враховуючи викладене, суддя прийшов до висновку, що процедура оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення проведена в порушення вимог КУпАП, зазначені порушення при складанні адміністративного матеріалу унеможливлюють повний, всебічний та об`єктивний розгляд справи, а тому вважає за необхідне повернути справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на доопрацювання для усунення вказаних недоліків.

Окрім наведених недоліків суддя звертає увагу особи, яка склала даний протокол про адміністративне правопорушення на необхідність суворого дотримання нею вимог п. 6 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376, за яким усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою, оскільки протокол складено (заповнено) неакуратно (нерозбірливо), такий містить закреслення.

Відповідно до абз. 5 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 визнана правильною практика тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративне правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу, для належного оформлення.

З огляду на це суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення підлягає поверненню для належного оформлення органу, який направив його до суду.

У цьому аспекті суд враховує обґрунтування п. 71, п. 74 Рішення ЄСПЛ по справі «Рисовський проти України», в якому Європейський суд зазначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок інших осіб.

Крім цього суд звертає увагу на необхідність усунення зазначених недоліків в максимально стислі строки, оскільки відповідно до ст. 38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності складає три місяці з моменту його вчинення.

Керуючись ст. 7, 9, 254, 256, 277, 278, 283, 285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

справу про адміністративне правопорушення № 304/1358/25 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП повернути на доопрацювання до відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:Ганько І. І.