ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/230/25 Справа № 701/1326/24 Категорія: ст.130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Костенко А. І. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю захисника Заболотнього В.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_1 на постанову Маньківського районного суду Черкаської області від 06.03.2025 року, якою -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1 жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень та одного року позбавлення права керування транспортними засобами. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 07.12.2024 року о 21 год. 58 хв., в с. Поминник по вул. Молодіжна, Уманського району Черкаської області керував транспортним засобом Фольцваген Гольф державний номерний знак НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, пройшов огляд на алкотестері, та було доставлено до медичного закладу де також пройшов огляд, результат освідування 0,90 %, чим порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Маньківського районного суду Черкаської області від 06.03.2025 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень та одного року позбавлення права керування транспортними засобами. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник в інтересах правопорушника ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить:

1. Апеляційну скаргу на постанову Маньківського районного суду Черкаської області від 06.03.2025 - задовольнити.

2. Скасувати постанову Маньківського районного суду Черкаської області

від 06.03.2025 про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним та притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

3. Справу закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає постанову судді першої інстанції необгрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню, а справа підлягає закриттю через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи та неправильне застосування закону про адміністративну відповідальність.

Вказує, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував. Для керування транспортним засобом після відпочинку він залучив свого товариша, ОСОБА_2 , який перебував разом з ним та алкогольні напої не вживав (тверезий водій). Після того, як він та ОСОБА_2 вирішили їхати додому, з метою взяти кошти для розрахунку у закладі відпочинку ОСОБА_1 у автомобілі діставав гаманець та в цей час до автомобіля підійшли працівники поліції та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння.

Вказує, що працівники поліції мали технічну можливість увімкнути бодікамеру завчасно після того, як помітили, автомобіль, який здійснює рух, з метою подальшої фіксації та ідентифікації особи, яка ним керує, однак це зроблено не було.

Вказує, що сам по собі протокол не може бути доказом вчинення правопорушення, оскільки він містить опис обставин, які особа, уповноважена складати протокол, вважає встановленими на час його складення. Вказаний протокол може підтверджувати вину порушника лише в сукупності з іншими матеріалами справи, перелік який визначено у статті 251 КУпАП.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що ОСОБА_1 , 07.12.2024 року о 21 год. 58 хв., в с. Поминник по вул. Молодіжна, Уманського району Черкаської області керував транспортним засобом Фольцваген Гольф державний номерний знак НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, пройшов огляд на алкотестері, та було доставлено до медичного закладу де також пройшов огляд, результат освідування 0,90 %, чим порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №495294 від 14.12.2024 року, де зазначено, що ОСОБА_1 , 07.12.2024 року о 21 год. 58 хв., в с. Поминник по вул. Молодіжна, Уманського району Черкаської області керував транспортним засобом Фольцваген Гольф державний номерний знак НОМЕР_1 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, пройшов огляд на алкотестері, та було доставлено до медичного закладу де також пройшов огляд, результат освідування 0,90 %, чим порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с.2);

- даними роздруківки тесту газоаналізатора «Драгер» від 14.01.2024, щодо водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та встановлено позитивний результат 0,72 % проміле.(а.с.3);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у гр. ОСОБА_1 виявлено ознаками алкогольного сп`яніння та проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу та встановлено у даного водія позитивний результат 0,72 проміле.(а.с.5);

- даними роздруківки доданої до протоколу № 103 від 07.12.2024 (результат тесту 0,90 % проміле.(а.с.6).

- даними висновком № 000350 від 07.12.2024 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.(а.с.7);

- відеозаписами з нагрудної камери поліцейського з місця події, на якому зафіксовано факт керування транспортним засобом, зупинки та факт проходження освідування на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , як на місці зупинки транспортного засобу так і в закладі охорони здоров`я.(а.с.9).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 (далі - Порядок №1103).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо ОСОБА_1 у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права., є необґрунтованим та спростовуються даними відеозапису.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №495294 від 14.12.2024 року, даними роздруківки тесту газоаналізатора «Драгер» від 14.01.2024, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у гр. ОСОБА_1 виявлено ознаками алкогольного сп`яніння, даними роздруківки доданої до протоколу № 103 від 07.12.2024 (результат тесту 0,90 % проміле, даними висновком № 000350 від 07.12.2024 року, відеозаписами з нагрудної камери поліцейського з місця події, на якому зафіксовано факт керування транспортним засобом, зупинки та факт проходження освідування на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , як на місці зупинки транспортного засобу так і в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, є необгрунтованими.

З відеозапису наявного в матеріалах справи вбачається, що 14 січня 2024 року, близько 16:50 год., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, на відеозаписі зафіксовано зупинку та факт проходження освідування на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , як на місці зупинки транспортного засобу так і в закладі охорони здоров`я. Крім того, з відеозапису вбачається, що жодного заперечення ОСОБА_1 , факту його зупинки та керування автомобілем в час та місці зазначеному в протоколі і його поведінка зафіксована на відео не свідчить про те, що він заперечує обставини події на місці події.

Крім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 самостійно вказав працівникам поліції на те, що вживав алкогольні напої.

Додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи відповідають вимогам ст.251 КУпАП, оскільки є показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Будь-яких даних, які б спростовували обставини, що підтверджуються вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суду не надано.

Досліджені докази послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності їхнього розуміння обставин, з приводу яких вони отримані, добровільності та істинності позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні, і підстав їм не довіряти у суду немає.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає їх належними та допустимими, вони повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд дійшов висновку, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення Правил дорожнього руху, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме - п. 2.9 "а" ПДР України, та наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу II Інструкції № 1395 від 07.11.2015, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 будь-яких зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та про невідповідність внесених до протоколу даних, зокрема про незгоду з результатом приладу Драгер, про те, що не керував транспортним засобом, не заявляв, натомість у відповідних графах протоколу, його підписав.

Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, є необгрунтьованим.

Так, перевіркою матеріалів провадження порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено, поліцейськими протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №495294 від 14.12.2024 року стосовно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Огляд на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 проведено відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції, про що складено необхідні документи.

Доводи захисту, в тому числі посилання на лист МОЗ України (а.с.40), не спростовують події правопорушення, не впливають на висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та не дають підстав для закриття провадження у справі з підстав, наведених захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, в мед закладі лікар зробила висновок про стан алкогольного сп`яніння не на підставі особистого огляду, а в результаті тестування технічними засобами, що дозволяється робити і працівникам поліції, які не мають медичної освіти.

Відповідно до діючого законодавства, суд оцінює докази за внутрішнім переконанням, жоден доказ не має наперед встановленої сили. Тому, навіть за наявності вищевказаного листа МОЗ України, суд апеляційної інстанції вважає, що в своїй сукупності наявні в справі докази доводять винуватість ОСОБА_1 .

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доводиться поза розумним сумнівом дослідженими у судовому засіданні доказами, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції вважає, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які дають підстави суду дійти вищевказаного висновку. Доказів на спростування даних, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суду не надано.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 06.03.2025 року, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Маньківського районного суду Черкаської області від 06.03.2025 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок