12.06.2025
Справа № 331/2224/25
Провадження № 3/331/863/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя Стратій Є.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із УПП в Запорізькій області ДПП, про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України,проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

- до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

28 березня 2025 року о 21 год. 44 хв. у м.Запоріжжя, по вул.Шкільна, буд.18, водій ОСОБА_1 повторно керував транспортним засобом ЗАЗ «Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законодавством порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився на місці зупинки ТЗ. Від керування транспортним засобом відсторонений. Своїми діями порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП.

На виклики до суду для розгляду справи ОСОБА_1 повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Будь-яких заяв або клопотань про відкладення розгляду справи, або розгляд справи без його участі до суду не надходило.

З огляду на положення ст.268 КУпАП, за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 2 ст.268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не є обов`язковою.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про можливість розгляду даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі доказів, долучених до матеріалів справи, оскільки судом використанні всі процесуальні можливості щодо повідомлення ОСОБА_1 , проте останній з невідомих суду причин в судове засідання не з`явився, рівно як і особисто не доклав зусиль для дізнання про дату судового розгляду, будь-яких заяв або повідомлень, пояснень суду не надав.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, - сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, з урахуванням положень ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, суддя дійшла наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, одним із завдань провадження у адміністративних справах є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247 і 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, звертаючи особливу увагу на з`ясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого Кодексу України про адміністративні правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст.38 Кодексу України про адміністративні правопорушення; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 2 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9.а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 284543 від 28.03.2025 р., Направленням на огляд водія транспортного засобу від 28.03.2025 р., рапортом поліцейського УПП, матеріалами відеофіксації, постановою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 19.12.2024 р. про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, іншими матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис з місця події, суддя вважає доведеною провину ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Санкцією ч.2 ст.130 КУпАП передбачено покарання у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого або адміністративний арешт на строк десять діб з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Статтею 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що позбавлення права керування транспортними засобами застосовується лише до наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди не вправі застосовувати позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

При призначенні стягнення суддя, враховуючи характер вчиненого правопорушення, який становить підвищену суспільну небезпеку в сфері безпеки дорожнього руху, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, вважає за необхідне призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу, без позбавлення права керування транспортними засобами, що буде необхідним і достатнім, з метою запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З огляду на те, що автомобіль ЗАЗ «Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 не перебуває у приватній власності ОСОБА_1 (згідно реєстраційної картки ТЗ власником автомобіля є ОСОБА_2 ), суддя не застосовує оплатне вилучення зазначеного транспортного засобу відповідно до санкції ч.2 ст.130 КУпАП.

Крім цього, відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За правилами ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору, розмір якого на теперішній час становить 605,60 гривень.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.1, 40-1, 130 ч.2, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Реквізити для сплати штрафу:

Одержувач: ГУК у Запорізькій області 21081300

Рахунок: UA0008001;

;

Банк: Казначейство України (ЕАП);

МФО: 899998.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп.

Реквізити для сплати судового збору:

Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Номер рахунку (IBAN): UA0026001

Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України)

У разі несплати штрафу у встановлений статтею 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення строк, на підставі ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, надіслати постанову про накладення штрафу відносно ОСОБА_1 для примусового виконання до органу державної виконавчої служби.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Є.В. Стратій