Номер провадження: 33/813/1213/25
Номер справи місцевого суду: 518/197/25
Головуючий у першій інстанції Тарасенко М. С.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В.,

за участю секретаря Соболєвої Р.М.,

захисника адвоката Колоса Володимира Михайловича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Ширяївського районного суду Одеської області від 30 квітня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Ширяївського районного суду Одеської області від 30 квітня 2025 року на підставі ст. 36 КУпАП об`єднано адміністративні справи № 518/198/25 (3/518/191/2025) та № 518/197/25 (3/518/190/2025) про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 в одне провадження та присвоєно справі № 518/197/25 (3/518/190/2025).

Притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 гривень.

ОСОБА_1 постановою суду визнано винним у тому, що 30 січня 2025 року о 23 год. 20 хв., керував транспортним засобом мотоциклом «Днепр 11» д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Петропавлівській, с. Петровірівка, Березівського району, Одеської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги 2.5. Правил дорожнього руху.

Крім того, 30 січня 2025 року о 23 год. 20 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом мотоциклом «Днепр 11» д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Петропавлівській, с. Петровірівка, Березівського району, Одеської області, не виконав законну вимогу про зупинку транспортного засобу, яка була здійснена вмиканням проблискових маячків синього і червоного кольору, чим порушив вимоги п. 2.4. Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження по справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що:

- не керував транспортним засобом;

- на вул. Петропавлівській, в с. Петровірівка, Березівського району, Одеської області не знаходився, а будучи пішоходом, безпідставно зупинений співробітниками поліції на території школи-інтернат;

- матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу на підтвердження перебування в стані алкогольного сп`яніння чи відмови від огляду на стан сп`яніння як водія;

- протоколи не містять підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності;

- судом проігноровано порушення права на захист;

- в постанові суду першої інстанції вказано, що відмовився в присутності двох свідків, проте в протоколах в графі «Свідки чи потерпілі, підпис» є запис «Не залучались», що свідчить про відсутність таких;

- в протоколі серії ЕПР № 234651 від 30.01.2025 графа під номером «8» містить виправлення кульковою ручкою та не містить зазначення відповідної частини статті;

- відеозаписи не містять жодної інформації стосовно факту керування, а також про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- матеріли про адміністративне правопорушення складаються лише з копій відповідних документів, які не засвідчені у встановленому законом порядку підписом відповідної посадової особи.

В судовому засіданні захисник Колос В.М. підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати постанову суду та закрити провадження по справі.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, що відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, осіб, що брали участь у розгляд справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення при обов`язковому з`ясуванні вини даної особи у вчиненні адміністративного правопорушення та того, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, суддя зобов`язаний з`ясувати також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 122-2 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються учасники дорожнього руху за невиконання вимог працівника поліції про зупинку транспортного засобу.

Відповідно до вимог п. 2.4. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями) водій на вимогу поліцейського повинен зупинитися.

Визнаючи ОСОБА_1 винним, суд вважав доведеною його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 234640 від 31.01.2025 року, поясненнями ОСОБА_1 , довідкою про отримання особою за її місцем проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, доданим до протоколу відеозаписом; за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 234651 від 31.01.2025 року, поясненням ОСОБА_1 , доданим до протоколу відеозаписом.

Переглядаючи постанову суду першої інстанції за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне.

Щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 234651 від 31.01.2025 року зафіксовано, що 30 січня 2025 року о 23 год. 20 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом мотоциклом «Днепр 11» д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Петропавлівській, с. Петровірівка, Березівського району, Одеської області, не виконав законну вимогу про зупинку транспортного засобу, яка була здійснена вмиканням проблискових маячків синього і червоного кольору, чим порушив вимоги 2.4. Правил дорожнього руху.

Згідно пояснень ОСОБА_1 , останній не був за кермом мотоцикла, а йшов по території школи-інтернат, проте був зупинений працівником поліції.

З відеозаписів, які міститься в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_1 їде на мотоциклі (23:20:37 хв), працівники поліції з увімкненими проблисковими маячками поїхали за ним, проїхавши декілька метрів, побачили, що мотоцикл лежить на землі біля паркану (23:21:14 хв). Працівник поліції переліз паркан та підійшов до ОСОБА_1 і запитав:»Че тікать?», на що ОСОБА_1 відповів: «Що таке…я не поняв …» (23:26:51 хв). Потом вийшли зі школи та підійшли до службової машини. На питання, чи його мотоцикл, відповів, що ні (23:28:39 хв). Поліціянт запитав: «Ти їхав на цьому т/з чи ні?», ОСОБА_1 відповів, що ні (23:29:24 хв). Поліцейський відзначив, що ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та почав шукати відеозапис, щоб показати ОСОБА_1 факт керування, на цьому відеозапис закінчується.

Отже, сукупність вищевказаних доказів підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та не виконання ним, завчасно поданої вимоги поліцейського за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольору про зупинку транспортного засобу, що є порушенням п. 2.4. ПДР України.

Щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 234640 від 31.01.2025 року вбачається, що 30 січня 2025 року о 23 год. 20 хв., ОСОБА_1 керував транспортним засобом мотоциклом «Днепр 11» д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Петропавлівській, с. Петровірівка, Березівського району, Одеської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги 2.5. Правил дорожнього руху (а.с. 1).

Згідно пояснень ОСОБА_1 останній не був за кермом мотоцикла, а йшов по території школи-інтернат, проте був зупинений працівником поліції.

З вищенаведеного відеозапису вбачається лише факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та пошук працівником поліції для демонстрації подію відеозапису (23:20:37 хв).

Для правильного вирішення справи не має значення посилання апеляційної скарги, що на вул. Петропавлівській, в с. Петровірівка, Березівського району, Одеської області ОСОБА_1 не знаходився, а будучи пішоходом, безпідставно зупинений співробітниками поліції на території школи-інтернат, оскільки предметом доказування є саме відмова водія пройти медичний огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Зауваження заявника, що в постанові суду першої інстанції вказано, що ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, проте свідки не залучалися, є слушними, оскільки в протоколі серії ЕРП № 234640 свідки не зазначені, які мають бути залучені за умови відсутності відеозапису та неможливості здійснити такий працівниками поліції, а інших доказів відмови водія пройти медичний огляд на стан сп`яніння матеріали справи не містять.

Щодо доводу апеляційної скарги, що протоколи не містять підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 252 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Так, протоколи про адміністративні правопорушення не підписані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та не містять відмітки про відмову від підпису, проте таке не є безумовною підставою для закриття провадження по справі.

Проте, оцінюючи доводи апеляційної скарги, що матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу на підтвердження перебування в стані алкогольного сп`яніння чи відмови від огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд зазначає наступне.

Порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від проходження встановлюється ст. 266 КУпАП, а також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція).

Встановленим порядком визначено, що водій має на право не погодитись на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, а також не погодитись з його результатами.

Правовий аналіз ст. 130 КУпАП та п. 2.5 ПДР України дає підстави стверджувати про можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, лише у тому випадку, коли така відмова висловлена цієї особою, або дії, бездіяльність (невиконання законних розпоряджень працівників поліції чи вимог інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу тощо) особи фактично спрямовані на відмову від проходження такого огляду.

В обох випадках відмова від проходження огляду на стан сп`яніння повинна бути зафіксована належним чином та бути явною, очевидною.

Проте з досліджуваного відеозапису, не вбачається ані пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, ані відмови пройти такий огляд, яка є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На час складання протоколу про адміністративне правопорушення, яким фактично висунуте обвинувачення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, були відсутні будь-які об`єктивні дані про відмову від проходження огляду, а протокол працівник поліції склав на підставі свого припущення.

Решта доводів апеляційної скарги про те, що копії відповідних документів не засвідчені у встановленому законом порядку підписом відповідної посадової особи, то таке не впливає на правильність вирішення.

Апеляційний суд зазначає, що порівняно з протоколом про адміністративне правопорушення, такий доказ як відеозапис, долучений до протоколу, з огляду на конструкцію ст. 266 КУпАП має перевагу під час встановлення фактичних обставин справи та оцінці доказів, оскільки йому законодавець надає вирішальне значення.

Тому слушним є довід апеляційної скарги, що у матеріалах справи відсутні належні докази на підставі яких можливо прийти до висновку, що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі, і таке свідчить про відсутність об`єктивної сторони правопорушення, що інкримінується ОСОБА_1 .

Поліцейський не дотримався вимог ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1413/27858 від 11 листопада 2015 року і таке порушення слід покласти в основу теперішнього рішення.

Отже, посилання в постанові суду, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п 2.5. Правил дорожнього руху, не ґрунтується на матеріалах справи.

Водночас ст. 62 Конституції України визначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до практики ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальною, мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (справа «Лучанінова проти України»).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Наявність усіх ознак адміністративного правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Наведене вказує на те, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд першої інстанції не мав достатньо допустимих доказів для встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та визначив його винуватість доведеною помилково, недостатньо врахувавши закріплений в Конституції України принцип презумпції невинуватості особи, а тому постанову Ширяївського районного суду Одеської області від 30 квітня 2025 року в частині притягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

У зв`язку з тим, що судом першої інстанції накладено санкцію за ч. 1 ст. 130 КУпАП як за більш серйозне правопорушення, суд вважає за необхідне вважати ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, підданим штрафу в розмірі 9 (дев`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 153 (сто п`ятдесят три) гривні. В іншій не скасованій частині постанову суду слід залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Ширяївського районного суду Одеської області від 30 квітня 2025 року в частині притягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Закрити в цій частині провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Вважати ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП підданим штрафу у розмірі 9 (дев`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 153 (сто п`ятдесят три) гривні.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.В. Назарова