Провадження № 33/801/590/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Тишківський С. Л.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Бистрицького Максима Олексійовича, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26 травня 2025 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У скарзі зазначає, що сама по собі відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, адже в такому випадку законодавець визначив чіткий алгоритм дій працівників поліції, зокрема, й обов`язок працівників поліції направити таку особу до найближчого медичного закладу для проведення відповідного огляду та доставити її туди не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. А тому протокол про адміністративне правопорушення складається лише після отримання відмови водія пройти огляд на стан сп`яніння саме в медичному закладі, як це зазначено у пункті 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103. Жодної пропозиції пройти огляд в закладі охорони здоров`я від поліцейського не надходило. Суд першої інстанції вважав, що він відмовився від огляду в цілому і повністю, однак незрозумілим є як особа може відмовитися від огляду в медичному закладі, якщо вона навіть на знає про таку можливість.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та адвоката Бистрицького М.О., які підтримали апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

У ст. 280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №311069, складеного інспектором 2 взводу 4 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області лейтенантом поліції Сірком Н.П., 25 квітня 2025 року о 01 год. 40 хв. у м. Вінниці по вул. Трамвайна (Революційна), 48, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а саме електросамокатом VEVI VV30182 (без д.н.з.) з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці; порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився на місці зупинки. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.2).

У пункті 2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, в тому числі, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його вина доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 311069 від 25 квітня 2025 року; безперервним відеозаписом з портативного відеореєстратора № 467766 та № 472298; письмовим направленням водія до проходження на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 25 квітня 2025 року; рапортом інспектора управління патрульної поліції від 25 квітня 2025 року.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться до того, що поліцейськими було порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки вони не пропонували йому пройти огляд в закладі охорони здоров`я, і саме відмова від проходження огляду в медичному закладі є підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 266 КУпАП визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 зазначено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Із системного аналізу наведених вище положень слідує, що огляд на стан алкогольного сп`яніння відбувається в два етапи.

Спочатку огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу за допомого спеціальних технічних засобів.

У разі відмови від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу водій направляється поліцейським до закладу охорони здоров`я для проведення огляду.

І лише після відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський на законних підставах має право скласти протокол про адміністративне правопорушення із зазначенням ознак сп`яніння і дій водія щодо ухилення від огляду.

Дотримання положень законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, є обов`язком поліцейського (ст. 18 Закону України «Про національну поліцію»).

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №311069 від 25 квітня 2025 року в загальному зазначено, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки.

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що у ході розмови поліцейський виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував йому пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу, на що ОСОБА_1 погодився, однак зазначив, що йому потрібен час для зв`язку з адвокатом. Пізніше поліцейський повідомив, що якщо ОСОБА_1 буде тягнути з оглядом і не пройде його, то це буде розцінюватися ним як відмова від проходження огляду. На що ОСОБА_1 повідомив, що він не відмовляється, однак, потребує трохи часу. У результаті поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що він сприймає його дії як відмову і складає відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

Суд першої інстанції, відхиляючи позицію ОСОБА_1 щодо відсутності з боку поліцейського пропозиції пройти огляд в медичному закладі зазначив, що обставини спілкування водія ОСОБА_1 та працівника патрульної поліції беззаперечно вказують на те, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в цілому і повністю, а не тільки лиш від огляду на місці зупинки транспортного засобу, як на це безпідставно вказує захисник.

Разом з тим, вказаний висновок суду є хибним, оскільки пропозиції ОСОБА_1 з боку поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, у зв`язку (як вони вважали) його відмовою пройти огляд на місці зупинки, не надходило.

Тобто ОСОБА_1 взагалі не було доведено порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Наявне в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР» від 25 квітня 2025 року, яке взяв до уваги суд першої інстанції, саме по собі не свідчить про те, що ОСОБА_1 (у зв`язку з його незгодою на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу) було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я, оскільки направлення - це документ, на підставі якого працівники медичного закладу проводять огляд особи і обов`язку надавати його водію не має.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази апеляційний суд дійшов висновку, що вони не підтверджують факт дотримання поліцейськими в повній мірі процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім цього, апеляційний суд зважає на те, що ОСОБА_1 фактично не відмовився від проходження огляду на місці зупинки. ОСОБА_1 лише бажав зв`язатися по телефону з адвокатом для прийняття рішення чи пройти огляд на місці за допомогою приладу «Драгер», чи відмовитися від проходження огляду. Така поведінка є логічною, адже ОСОБА_1 не має права керування транспортним засобом, а отже досконало не ознайомлений з такими процедурами, зокрема, щодо поліцейських заходів примусу.

Частиною 5 статті 266 КУпАП визначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме статей 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі

Суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Згідно вимог ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Справи про адміністративні правопорушення мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden №36985/97).

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, а судове рішення згідно закону повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Оскільки обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви тлумачяться на користь обвинуваченої особи, а в матеріалах справи відсутні достатні та допустимі докази, які б переконливо свідчили, що в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 26 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало