Справа №: 343/467/24
Провадження №: 3/343/31/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2025 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі судді Монташевич С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

23 лютого 2024 року у Долинський районний суд Івано-Франківської області поступили матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1

25 березня 2024 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Кобилинець Т.В. через канцелярію суду подала заяву, в якій просила зупинити провадження у справі, оскільки її підзахисний перебуває у складі Збройних Сил України, на підтвердження чого надала довідку з військової частини та відповідь на рапорт.

Так, згідно з довідкою № 2198 від 02.12.2022, ОСОБА_1 призваний під час моблізації та перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 30.09.2022. Підстав для звільнення його з військової служби немає, про що зазначено в повідомленні на його рапорт від 22.02.2024.

За вказаної обставини суд, згідно з постановою від 25.03.2024, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП зупинив до звільнення останнього з військової служби.

На неодноразові запити суду щодо проходження військової служби особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомляв (повідомлення за № 1658 від 12.06.2024, № 3668 від 28.10.2024, № , 154 від 13.01.2025), що ОСОБА_1 30.09.2022 призваний на військову службу під час мобілізації у військову частину НОМЕР_2 та продовжує проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

З метою установлення чи і надалі проходить війсьову службу ОСОБА_1 та чи бере він безпосередньо участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою аргесією Російської Федерації проти України, суд звернувся із відповідним запитом і у військову частину НОМЕР_1 .

Згідно з отриманими з військової частини НОМЕР_1 довідками № 6872 від 16.05.2025, № 6873 від 16.05.2025 та витягами з наказів № 37 від 01.12.2022, № 263 від 30.09.2022, суд установив, що солдат ОСОБА_1 30.09.2022 призваний по призову на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_3 у військову частину НОМЕР_2 та на даний час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , під час якої постійно бере безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в АДРЕСА_2 .

10 червня 2025 року захисник ОСОБА_1 адвокат Кобилинець Т.В. подала клопотання про відновлення провадження для вирішення питання про його закриття, в якому серед іншого вказала, що її підзахисний на даний час продовжує перебувати на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , де його призначено водієм 1 розвідувального відділення розвідувального взводу 1 аеромобільного батальйону ВОС-790037Д, бере безпосередню участь у захисті територіальної цілісності України на Сході, тому розгляд справи має важливе значення для нього та безпосередньо може вплинути на виконання ним бойових завдань. Просила поновити провадження про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження у даній справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків, встановлених ст. 38 КУпАП.

Згідно з постановою від 11.06.2025, суд провадження у справі відновив для вирішення клопотання захисника.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи його було повідомлено за місцем проходження військової служби (а.с. 13), його захисниця - адвокат Кобилинець Т.В. у своєму письмовому клопотанні про закриття провадження у справі просила розгляд справи проводити та завершувати за їх відсутності.

Суд, вивчивши клопотання та адмінматеріали, дійшов такого висновку.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, що знайшла своє відображення зокрема в рішеннях у справах "Надточій проти України", "Енгель та інші проти Нідерландів", "Озтюрк проти Німеччини" та "Лутц проти Німеччини", справи про адміністративні правопорушення за своєю правовою природою, з огляду на характер правопорушення, його кваліфікацію та суворість передбаченого покарання, мають ознаки та критерії, достатні для віднесення їх до проваджень кримінально-правового характеру.

Наведене робить можливим застосування за аналогією норм закону України про кримінальну відповідальність при вирішенні питань, які напряму не врегульовані Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Так, згідно із п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", судам роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК України, у порядку, встановленому КПК України.

Статтею 49 КК України визначені строки давності у зв`язку із закінченням яких особа звільняється від кримінальної відповідальності.

Згідно із ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду.

Відповідно до положень ст. 335 КПК України, у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб.

Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду наголошує, що нез`явлення обвинуваченого до суду на виклик через захист держави від збройної агресії російської федерації не може свідчити про умисне вчинення дій, спрямованих на ухилення від суду, що виключає закінчення строків давності й зупиняє строки, визначені ч. 1 ст. 49 КК України (постанова колегії суддів Другої судової палати ККС ВС від 16.05.2023 у справі № 554/10716/19).

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено, що якщо закінчились певні строки давності згідно ст. 49 КК України, то звільнення від відповідальності є не правом, а обов`язком суду.

Таким чином, положеннями КК України, КУпАП та усталеною судовою практикою чітко визначено, що в разі закінчення строків притягнення до кримінальної чи адміністративної відповідальності, особу належить звільнити від такої, і це не право, а обов`язок суду.

Як слідує з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_1 поставлено у провину вчинення ним 19 лютого 2024 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому на момент поступлення справи до суду та її призначення до судового розгляду ОСОБА_1 вже продовжив нести військову службу, на яку призваний по мобілізації 30.09.2022, та з 27 лютого 2024 року брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовю агресією російської федерації проти України, перебуваючи у АДРЕСА_2 , де продовжує військову службу на посаді водія аеромобільного відділення аеромобільного взводу аеромобільної роти аеромобільного батальйону та виконує свій конституційний обов`язок по захисту територіальної цілісності держави по даний час.

Відповідно до ч. 6 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Визначення у ст. 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

На момент розгляду даної справи в суді закінчився строк, передбачений ст. 38 КУпАП, для накладення адміністративного стягнення, відтак провадження в справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю, про що і звернувся з клопотанням до суду його захисник. При цьому п. 7 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності чи відсутності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративне правопорушення через закінчення строків давності.

Дана позиція узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013, де в п. 137 вказано, що строки давності слугують кільком важливим цілям: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Розглянути дану справу у встановлені законом строки (один рік з дня вчинення) у суду не було можливості, у зв`язку з тим, що справа поступила на розгляд Долинського районного суду Івано-Франківської області 23.02.2024, однак ще з 30.09.2022 ОСОБА_1 був призваний на військову службу по мобілізації, під час якої брав безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, про що містяться у матеріалах справи підтверджуючі документи, у зв`язку з чим 25.03.2024 провадження у справі було зупинено, і відновлено таке тільки за клопотанням його захисника 11.06.2025.

Зі змісту п. 7 ст. 247 КУпАП слідує, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент судового розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Враховуючи, що в даному випадку датою уміненого у провину правопорушення є 19 лютого 2024 року, на час розгляду справи після відновлення провадження минуло більше одного року, а зупинення провадження було зумовлене перебуванням ОСОБА_1 на військовій службі та залученням до виконання бойових завдань на сході України, неможливістю безпосередньо брати участь у розгляді справи та захищатися від висунутого обвинувачення у зв`язку з виконанням свого конституційного обов`язку, що в тому числі підтверджується повідомленнями командира військової частини, тому провадження у справі слід закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, встановлених ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного, ст. 38, ч. 1 ст. 130, п. 7 ст. 247 КУпАП, керуючись ст. 283, 284, 287, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, встановлених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: С.М.Монташевич