Справа № 450/1137/25 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д. А.
Провадження № 33/811/728/25 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю особи, яка притягається до адміністартвиної відповідальності, - ОСОБА_1 , захисника Медвідя В.О., потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого адвоката Сабана М.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника Медвідя В.О. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 кітня 2025 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 154 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ч. 3 ст. 154 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн. (одна тисяча сімсот гривень) з конфіскацією тварини безпородний собака чорно-підпалого забарвлення, стать «сука», кличка «Люся».

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 гривень судового збору.

Згідно з постановою, 19.02.2025 о 13 год. 00 хв. в с. Конопниця, вул. І.Франка, ОСОБА_1 не забезпечив належного утримання своєї собаки. Внаслідок чого, собака покусала ОСОБА_2 , спричинивши останньому шкоди здоров`ю та його майну, а саме порвала штани.

Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, захисник Іонов А.Б. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 квітня 2025 року, провадження по справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Зазначає, що із заявою на ім`я начальника ВП № З ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області Косоногов С.М. звернувся 27.02.2025 року, тобто, через 8 днів після так званої події, а також через 6 днів після його медичного огляду (консультаційний висновок спеціаліста від 21.02.2025 року). Консультативний висновк спеціаліста не містить жодної згадки про те, що закритий перелом проксимальної фаланги 4 пальця із незначним зміщенням кісткових фрагментів виник саме в результаті укусу собаки, а також те, що така травма виникла чи могла виникнути у ОСОБА_2 саме 19.02.2025 року.

Апелянт наголошує, що у протоколі про адміністративне правопорушення від 13.03.2025 відсутні будь-які постання на нормативно-правові акти, які встановлюють вимоги до утримання домашніх тварин, які можливо були порушені особою, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а також не зазначено, в чому це порушення полягає.

Тобто, в протоколі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 3 ст. 154 КУпАП не розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого цією статтею.

Відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення посилання на порушення положень конкретного нормативно-правового акту фактично унеможливлює притягнення особи до відповідальності.

Також звретає увагу на те, що протокол складено з порушеням ч. 3 ст. 154 КУпАП через 22 дні після події, 20 днів після висновку та 14 днів після написаня заяви.

Апелянт вказує, що судом не взято до уваги показів свідка ОСОБА_3 .

Оглянувши відео з камери зовнішнього спостереження чітко вбачається, що собака перебуває на проїжджій частині дороги між будинками, підбігає до ОСОБА_2 та починає тікати від нього та тікає в найближчий отвір в паркані, що є на вулиці. Вказаний запис вказує на те, що собака є безпритульною та ОСОБА_1 не має до неї жодного відношення.

Згідно консультативного висновку спеціаліста від 21.02.2025 року ВП «Лікарня Святого Пантелеймона», виданого ОСОБА_2 вбачається діагноз закритий перелом проксимальної фаланги 4 пальця лівої стопи. Кусане садно лівої гомілки. Згідно відео запису можна чітко встановити, що тілесні ушкодження вказані в діагнозі завдані собакою не можуть бути. Укус завдати перелому пальця ноги не міг, окрім того садно від укусу має бути локалізоване на лівій ікрі, а не на лівій гомілці. Особливої уваги заслуговує той факт, що звернення до лікаря відбулось більш ніж через 2 доби, що вказує на той факт, що зазначені тілесні ушкодження могли бути завдані кимось іншим. В судовому засіданні потерпілий не зміг пояснити чому саме він звернувся до медичного закладу через 2 доби, а в органи поліції через 8 днів.

Вважає, що матеріали справи не містять доказів вини ОСОБА_1

ОСОБА_1 , його захисник Медвідь В.О. в суді апеляційної інстанції підтримали апеляційну скаргу, просили задоволити.

Потерпілий ОСОБА_2 , адвокат Сабан М.Р. апеляційну скаргу заперечили, просили постанову судді залишити без змін.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Рішення Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства України згідно зі ст. 14 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (Далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У відповідності до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Як вбачається з оскарженої постанови, під час розгляду справи суддею першої інстанції не встановлено всіх обставин справи, не досліджено факт адміністративного правопорушення, а відтак суддя дійов передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КУпАП порушенням правил утримання собак і котів є утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також не прибирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).

Відповідно до частини 3 ст. 154 КУпАП, дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин.

Таким чином диспозицією статті 154 КУпАП передбачена відповідальність за 1) утримання собак у місцях, де це заборонено відповідними правилами, 2) утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, 3) вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, при цьому ч. 3 ст. 154 КУпАП передбачено відповідальність за ті самі дії, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну.

Стаття 154 КУпАП України є бланкетною нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 154 КУпАП України більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння. Відтак, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, особа, яка складає протокол повинна викласти суть правопорушення виходячи із частини першої даної статті з посиланням на конкретний пункт Правил утримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах, який вважається порушенням, чи Правил утримання домашніх тварин, чи інших нормативно- правових актів, що встановлюють вимоги до утримання та поводження з домашніми тваринами та виключно після цього зазначити наслідки у виді заподіяння шкоди, як це передбачено частиною третьою ст. 154 КУпАП України.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21 лютого 2006 року, особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду.

Відповідно до абз. 4 ч. 7 ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21.02.2006 № 3447-IV дозволяється утримувати: домашніх тварин - у вільному вигулі на ізольованій, добре огородженій території (в ізольованому приміщенні) на прив`язі або без неї.

Згідно з ч. 8 ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21.02.2006 № 3447-IV фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, зазначених у статті 2 цього Закону, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин.

Частиною 3 ст. 154 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також не прибирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях), що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №219896, складеному 26.07.2024 року, відсутні посилання на нормативно-правові акти, які встановлюють вимоги до утримання та поводження з домашніми тваринами, які були порушені особою, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, та в чому це порушення проявилось.

Разом з тим, у протоколі не розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.154 КУпАП. При цьому, працівником поліції, який склав протокол не зазначено і до протоколу не додано доказів на підтвердження належності собаки ОСОБА_1 , із врахуваням того, що у протоколі ставиться у провину ОСОБА_1 те, що він не забезпечив належне утримання своєї собаки.

Відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення посилання на порушення положень конкретного нормативно-правового акту та доказів належності собаки ОСОБА_1 та її утримання, фактично унеможливлює притягнення особи до відповідальності.

Так у матеріалах справи наявна заява ОСОБА_2 , в якій він зазначає, що собака, яка покусала його, належить ОСОБА_1 . Крім заяви ОСОБА_2 будь-які докази, в тому числі пояснення свідків чи будь-які інші докази, які б підтвердили, що дійсно ОСОБА_1 утримує собаку, та є її власником, матеріали справи не містять.

В суді апеляційної інстанції було допитано свідків, як зі сторони ОСОБА_1 так і зі сторони потерпілого ОСОБА_2 .

Так свідок ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції пояснив, що в ОСОБА_1 є маленька собака породи «Йоркширський тер`єр». Також вказав, що на на вулиці постійно бігають дві собаки, які нікому не належать. Вони забігають інколи на подвіря мешканців с. Конопниця, і багато хто їх підгодовує.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що з ОСОБА_1 не знайома. Потерпілого ОСОБА_2 зустрічала два три рази на вулиці. За події, які мали місце 19.02.2025 нічого не повідомила. Вважає, що собаки живуть в ОСОБА_1 , оскільки бачила, що такі вибігли із кутового будинку.

Свідок ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції пояснив, що не знайомий з потерпілим, адвокат Сабан М.Р. попросив його надати свідчення. ОСОБА_6 пояснив, що раніше по вулиці бігала зграя собак, частину, яких було вилучено, двох вуличних собак прихистив ОСОБА_1 , яких підгодовує. Що стосується подій 19.02.2025 нічого не повідомив.

Крім того захисником ОСОБА_1 адвокатом Медвідь В.О. було долучене письмове звернення мешканців с. Конопниці, в якому зазначено, що собаку по кличці «Люся», яка підлягає вилученню за рішенням суду, вони знають від народження. Декілька років вона разом з іншими собаками, які народились з нею, жила в будці на подвірї церкви с. Конопниця Пустомитівського району Львівської області. Багато людей з с. Конопниця і не тільки, підгодовували цих собак, дозволяли заходити на подвір`я, своїх будинків. Ці собаки були стерилізовані та чіпованів ЛКП «Лев» за рахунок членів громади, які проживають в с. Конопниця. Зараз собака з кличною «Люся» живе на різних подвір`ях і її годують в різних будинках.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що в суді першої інтанції свідок ОСОБА_3 надала пояснення про те, що проживає в АДРЕСА_3 поряд із ОСОБА_1 . Вказала, що собаки Люся (меншого розміру) та Ніка (більшого розміру) проживають або на території у ОСОБА_1 , або неподалік з їхньою вулицею на закинутій будівлі. За собаками доглядають ОСОБА_1 та сусіди.

Відтак, з наведеного вище вбачається, що ОСОБА_1 час від часу може підгодовувати собаку, так само як і інші мешканці с. Конопниця, що стверджує значна частина мешканців. Проте, періодичне годування собаки ОСОБА_1 не підтверджує того, що собака йому належить, чи перебуває на його утриманні, а тому не породжує для нього правових наслідків щодо порушення правил утримання собаки, та не покладає на нього обов`язку відповідальності за це.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Враховуючи, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 154 КУпАП не доводиться наявними у справі доказами, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, тому всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, в зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 3 ст. 154 КУпАП підлягає закриттю за відсутності в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 квітня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 КУпАП скасувати.

Провадження у справі за ч. 3 ст. 154 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Урдюк Т.М.