Справа № 373/1073/25
Провадження № 3/373/353/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року м. Переяслав

Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Хасанова В.В., розглянула матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від ВП №1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 16.04.2025 о 20:10 на а/д між с.Хоцьки та с.Пологи-Яненки Бориспільського району керував автомобілем Део Ланос, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознакми алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення день та час ОСОБА_1 до суду не з`явився.

Повістки, направлені судом на вказану ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення про явку до суду для розгляду справи, повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя повинен це зробити в розумні строки.

Справа про адміністративне правопорушення, згідно із статтею 277 КУпАП, розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Водночас, положеннями частини 2 цієї ж статті КУпАП явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП не є обов`язковою.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання та судовий розгляд щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових заперечень проти протоколу, з метою дотримання завдань КУпАП, визначених у статті 1, суд вбачає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, долучені до протоколу матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААД № 834863 від 16.04.2025, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, згідно з яким ОСОБА_1 від проходження огляду із застосуванням приладу «Драгер» відмовився, наявним у матеріалах справи направленням на огляд ОСОБА_1 до КНП Бориспільська БЛІЛ із позначкою «від проходження огляду відмовився», відеофіксацією події та іншими матеріалами, долученим до протоколу.

Таким чином, за наявності достатніх, беззаперечних, належних та допустимих доказів, що підтверджують керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною.

Накладаючи на особу, що вчинила правопорушення, адміністративне стягнення, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та положення санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, і вважає, що на ОСОБА_2 слід накласти стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас, вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_1 додаткового стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд виходить з наступного.

Санкція частини 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.24 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень застосовується, поміж іншим, адміністративне стягнення у виді позбавлення спеціального права, наданого громадянинові, в тому числі права керування транспортними засобами.

Аналогічні положення щодо позбавлення особи наданого їй спеціального права (права керування транспортними засобами) містить також частина 2 ст. 30 КУпАП.

За змістом вказаних положень закону, застосування адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування як різновиду спеціального права можливе виключно до осіб, яким це право надане.

З визначення, що міститься п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 слідує, що водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Отже, водієм є особа, яка не тільки керує транспортним засобом, а має право керувати ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення згідно з національним законом або міжнародним правом. Також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

Зважаючи на сталий підхід, застосований Європейським судом з прав людини до того, що справи за ст. 130 КУпАП є такими, що підпадають під критерії кримінального правопорушення у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд керується принципами, сформованими для ст. 7 цієї Конвенції.

Зокрема, суд застосовує принцип юридичної визначеності у частині передбачуваності закону про кримінальну відповідальність, який має бути дотриманий як у розрізі визначення правопорушення, так і покарання, яке це правопорушення тягне за собою.

З довідки про отримання посвідчення водія на право керування транспортними засобами від 22.042025 № 81650-2025 за підписом начальника ВП № 1 Бориспільського РУП ГУНП в Київській області Івасенка В., ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Відтак, суд не вбачає правових підстав для застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП у виді позбавлення права керування.

Згідно з ст. 40-1 КУпАП, з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, підлягає стягненню судовий збір у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

На підставі викладеного ст.268, 279, 280, 283, 284КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Штраф має бути сплачений на р/р UA0010001, отримувач ГУК у Київ.обл/м.Київ/21081300, .

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Переяславський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В. В.Хасанова