Справа № 147/975/25
Провадження № 3/147/567/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року с-ще Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Борейко О. Г. , розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУ НП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя: АДРЕСА_1 , українця, громалянина України,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кудексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

06 червня 2025 року до Тростянецького районного суду Вінницької області з Відділення поліції №2 Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до протколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №343506 від 27.05.2025 встановлено, що 27.05.2025 близоко 19 год. 30 хв. за адресою с. Цибулівка, вул. Миколи Мельника водій ОСОБА_1 здійснював рух на транспортному засобі Opel Zafira, реєстраційний номер НОМЕР_1 , водночас 07.01.2025 рішенням Вінницького міського суду м. Вінниці у справі №38738, був позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік, чим порушив вимоги п. 2.1 а ПДР України та ч. 10 ст. 15 ЗУ "Про дорожній рух". Правопорушення вчинено повторно протягом року. Гр. ОСОБА_1 притягнено до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП від 01.02.2025 постановою серії БАД №918449, чим порушив п. 2.1 а ПДР - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, за що відповідальність передбачена ч.5 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, про причини неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся за вказаним у протоколі номером мобільного телефону.

Згідно із ч. 2 ст. 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст.126 цього Кодексу, не належать до переліку справ, під час розгляду яких є обов`язковою присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, неявка ОСОБА_1 у судове засідання не є перешкодою для проведення розгляду цієї справи.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №11 від 17.10.2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» звернуто увагу на те, що статтею 277 КУпАП встановлено строки розгляду справи про адміністративні правопорушення і справа має бути розглянута навіть у разі порушення такого строку, а строки накладення адміністративного стягнення, передбачені статтею 38 КУпАП, не можуть бути продовжені.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частин 1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За приписами ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 5 ч. 126 КУпАП відповідальність передбачена за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством; керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно із ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт», водій це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Пунктом 2.1а ПДР унормовано, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Судом встановлено, що 27.05.2025 близоко 19 год. 30 хв. за адресою с. Цибулівка, вул. Миколи Мельника водій ОСОБА_1 здійснював рух на транспортному засобі Opel Zafira, реєстраційний номер НОМЕР_1 , водночас 07.01.2025 рішенням Вінницького міського суду Вінницької області позбавлдений права керування транспортними засобами строком на 1 рік, чим порушив вимоги п. 2.1 а ПДР України та ч. 10 ст. 15 ЗУ "Про дорожній рух". Правопорушення вчинено повторно протягом року. Гр. ОСОБА_1 притягнено до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП від 01.02.2025 постановою серії БАД №918449, чим порушив п. 2.1 а ПДР - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Зазначені правопорушення, підтверджуються: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №343506 від 27.05.2025; постановою про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №918449 від 01.02.2025 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП; довідкою інспектора САП ВВГ Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції; постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.01.2025 у справі №127/40887/24, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, на цей час ні протокол, ні викладені в ньому обставини жодним чином не оспорені особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Оцінені судом докази доводять вину ОСОБА_1 "поза розумним сумнівом", тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення ПДР України, а саме п.п.«а» п.2.1а.

Суд вважає, що поліцейським зібрано достатньо доказів при складанні протоколу про адміністративне правопорушення для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень ст. 9 Конституції України, а також ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Призначаючи вид адміністративного стягнення, враховую характер скоєного правопорушення і міру громадської небезпеки скоєного, особу правопорушника, те, що ОСОБА_2 , раніше притягався до адміністративної відповідальності, не спростував факти, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення та не надав суду відомостей, про оскарження обставин адміністративного правопорушення та кваліфікацію його дій.

Обставин, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ч.1 ст.34 КУпАП, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

У зв`язку з викладеним та враховуючи суспільну небезпеку скоєного ним правопорушення, вважаю можливим, призначити ОСОБА_1 , встановлене санкцією ч.5 ст.126 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів. Оскільки матеріали справи не містять жодних доказів, з яких можливо було б встановити власника транспортного засобу Opel Zafira, реєстраційний номер НОМЕР_1 , то в даному випадку підстави для вилучення транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , відсутні.

Зазначений вид адміністративного стягнення забезпечить у майбутньому недопущення вчинення аналогічного правопорушення ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.5 ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

За приписами ч.1 ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Просудовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на момент надходження справи про адміністративне правопорушення до суду.

Тому є всі підстави для стягнення із ОСОБА_1 судового збору в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36, 245, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40800 грн. (сорок тисяч вісімсот гривень 00 копійок), які стягнути на рахунок - UA0002001, ГУК у Вінницькій обл./Він.обл/21081300, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) з позбавленням права керування транспортними засобами на 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (рахунок - UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Вінницького апеляційного суду.

Постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями посадовими особами і громадянами (ст.298 КУпАП).

Відповідно до ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Платіжні документи, що свідчать про сплату штрафу та судового збору, негайно подаються до суду.

Відповідно до статті 308КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексута зазначеного у постанові про стягнення штрафу, в даному випадку 81600 (вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя О. Г. Борейко