№ 536/1158/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року Суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Клименко Світлана Миколаївна розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , одруженого, непрацюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 08 травня 2025 року о 13 год 54 хв на 3 км дороги С171105 в с. Ковалівка Кременчуцького району Полтавської області, керував транспортним засобом Viper Storm, реєстраційний номер НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 вину визнав, з протоколом згоден.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, на порушення яких посилається поліцейський у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, диспозиція наведеної статті передбачає адміністративну відповідальність саме за виявлений факт керування транспортним засобом, який має бути доведений відповідними доказами органом, який складає матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобому стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного) чи відмова від проходження огляду на стан такого сп`яніння.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 323967 від 08 травня 2025 року, ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п.2.5 ПДР України, що він керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Переглянутий відеозапис зі службової бодікамери поліцейського, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, розпочинається з розмови поліцейського з громадянином, який представляється ОСОБА_1 , на ньому не відображено події вчинення адміністративного правопорушення, моменту зупинки транспортного засобу та на ньому взагалі відсутній транспортний засіб, яким нібито керував ОСОБА_1 .

Отже, вказаний відеозапис не є належним доказом по справі, оскільки не підтверджує факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Інших доказів матеріали справи не містять.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, вказано в ч.2 ст.251 КУпАП.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства ), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини), тож, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 62 Конституції України всі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 по справі № 177/525/17 вказує, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Отже, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини, як і сама подія адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження, що свідчить про їх відсутність.

Викладене дає підстави для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, оскільки відсутні докази вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду на протязі 10 днів з дня її проголошення.

СуддяСвітлана Миколаївна Клименко