Справа № 307/1893/25
Провадження № 3/307/711/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2025 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Бобрушко В.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , України, громадянина України,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 20 травня 2025 року серії ВАД №249140 ОСОБА_1 , 20 травня 2025 року, о 13 год. 10 хв., в селищі Дубове по вулиці Подольського, Тячівського району, здійснив злісну непокору працівникам поліції, не виконавши їх неодноразове законне розпорядження про припинення правопорушення, штовхав працівника поліції, поводив себе зухвало та нахабно.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що 20 травня 2025 року його зупинили працівники поліції, причиною зупинки було те, що вони ствердили, що в його автомобілі знаходиться зброя, після чого оглянули його автомобіль. Також ОСОБА_1 ствердив, що жодних незаконних дій відносно працівників правоохоронних органів він не вчиняв. Після перевірки транспортного засобу його було доставлено до Тячівського РТЦК.та СП. Протокол про адміністративне правопорушення підписав, однак вину свою не визнав.

Представник ОСОБА_1 адвокат Панфілов Павло Геннадійович подав о суду клопотання про закриття адміністративного провадження. Клопотання мотивовано тим, що під час складання протоколу працівниками поліції було допущено порушення вимог ст. 268 КпАП України, а саме: не роз`яснено ОСОБА_1 право на юридичну допомогу адвоката. Представник зазначив, що зі слів ОСОБА_1 йому відомо, що 20 травня 2025 року, біля 13 години, він на власному автомобілі рухався в селищі Дубове, у напрямку центру селища. Неподалік мосту його зупинили працівники поліції, які повідомили про те, що до них надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_1 у своєму автомобілі незаконно перевозить зброю. Після огляду автомобіля, на яку ОСОБА_1 дав добровільну згоду, працівники поліції повідомили йому, що вони повинні доставити його в ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення військово-облікових даних, на що він погодився, однак попросив заїхати додому, щоб взяти медичну документацію, яка є в нього вдома, а також повідомити сина про те, що його доставляють в ІНФОРМАЦІЯ_2 , на що працівники поліції категорично відмовилися та силоміць заштовхали його в службовий автомобіль, після чого його доставили в ІНФОРМАЦІЯ_2 , при цьому жодної непокори працівникам поліції ОСОБА_1 не вчиняв. У матеріалах адміністративної справи наявні лише два рапорти працівників поліції, у яких зазначено, що ОСОБА_1 шарпав їх за формений одяг та намагався розбити скло. Жодних інших доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП у матеріалах справи немає. Навіть із фабули правопорушення не зрозуміло, в чому виразилася злісна непокора, а точніше вона відсутня. Просить суд, закрити справу про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.185 КУпАП адміністративній відповідальності за цією статтею підлягають особи також за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, а також у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків. Правопорушення вважається закінченим з моменту виникнення злісної непокори законним розпорядженням або вимогам поліцейського.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11.10.2011 року за №10-рп/2011 надав тлумачення визначенню непокори: «Слово "непокора" означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги."»

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» від 26.06.1992 року за №8 злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Згідно вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Поліцейським Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області до суду надано лише протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , письмове пояснення ОСОБА_1 від 20.05.2025 року, рапорт інспектора з РПП ВПД №1 Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області від 20.05.2025 року, протокол про адміністративне затримання серії АЗ №183014 від 20.05.2025 року та рапорт поліцейського з РПП ВПД №1 Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області від 20.05.2025 року.

У протоколі про адміністративне правопорушення, який надійшов до суду, та доданих матеріалів, не зазначено, в чому полягали законні вимоги ч розпорядження працівників поліції та в чому полягала злісна непокора ОСОБА_1 цим законним вимогам.

Також, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про те, що працівники поліції пред`явили ОСОБА_1 саме законні вимоги або розпорядження.

Тобто фактично об`єктивна сторона правопорушення в протоколі не розкрита.

При цьому, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини не підтвердженні будь-якими належними, допустимими та достатніми доказами.

Згідно з п.5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18 грудня 2018 року за №1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Виходячи з п.2 Розділу І вищевказаної Інструкції застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення; 2) охорони громадської безпеки та власності; 3) забезпечення безпеки осіб; 4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні відеозаписи з бодікамер/реєстраторів, які б повністю підтвердили факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.185 КУпАП.

Тобто, за наведених встановлених судом обставин справи, наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП ґрунтується лише на протоколі про адміністративне правопорушення, рапортах поліцейських з РПП ВПД №1 Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Куцин М. та Тяско В., які не можуть бути доказом доведеності вини особи, яка притягується до відповідальності.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), суд приходить до висновку, що направлені до суду матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а отже, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

За таких обставин, всі перераховані вище доводи, у своїй сукупності, дають суду підстави прийти до висновку про недоведеність того, що ОСОБА_1 у зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення час та місці, дійсно здійснив злісну непокору законній вимозі поліцейських при виконанні ними службових обов`язків, а встановлена невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення об`єктивним обставинам справи вказують на відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у інкримінованому йому діянні за ст.185 КУпАП.

Враховуючи наведене, та те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення, в якому узагальнено викладено суть правопорушення, іншими матеріалами справи не доведена, вважаю, що в діях ОСОБА_1 при наведених обставинах відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, а тому провадження в даній справі слід закрити.

Тому, керуючись ст.ст. 247 ч.1 п.1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП, - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Тячівського

районного суду В.І. Бобрушко