Справа № 233/4893/24
Провадження № 3/932/1497/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Орчелота А.В.,розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, разом із доданими до нього матеріалами, які надійшли з ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснені права згідно ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП,

за ч.1 ст.130КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

28 серпня 2024 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР№1 від 18 серпня 2024 року із кваліфікацією дій за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до Рішення Вищої ради правосуддя від 10 жовтня 2024 року з 21 жовтня 2024 року змінено територіальну підсудність судових справ Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області шляхом її передачі до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська.

Відповідно до Рішення Вищої ради правосуддя від 14 січня 2025 року №31/0/15-25 суддю Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Орчелоту Артема Володимировича відряджено до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська для здійснення правосуддя строком на 1 рік із 27 січня 2025 року.

25 квітня 2025 року набрав чинності Закон № 4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів», відповідно до якого змінено найменування місцевих загальних судів, зокрема Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська на Шевченківський районний суд міста Дніпра.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 квітня 2025 року для розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення визначено суддю Орчелоту А.В.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР№1 від 18 серпня 2024 року ОСОБА_1 , 18 серпня 2024 року о 09 год. 28 хв. керував транспортним засобом «ВАЗ 2107» державний номерний знак НОМЕР_2 в стан алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук). Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням алкотестеру Драгер 6810, результат позитивний 0,27 проміля. Від керування відсторонено. Таким чином, порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130КУпАП.

10.06.2025 року через систему «Електронний суд» від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, надійшло клопотання про закриття провадження по даній справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та просить суд врахувати, що технічною характеристикою газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», якими проведено огляд ОСОБА_1 передбачено похибку при результатах. Також, мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння, згідно міжнародного права повинна становити 0,25 мг на літр повітря яке видихається, що становить згідно таблиці перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі що видихається 0,25 проміле. Тому захисник вважає, що наявність у повітрі що видихається алкоголю рівному 0,27 проміле не є станом алкогольного сп`яніння і відповідно відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності передбаченої ч.1 ст.130КУпАП. Крім того, зазначив, що наданий до суду відеозапис фіксації не є безперервним, переривається; вважає, що вказаний відеозапис не можна приймати до уваги, оскільки він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність складання протоколу; вважає, що огляд ОСОБА_1 як військовослужбовця, повинен був проводитися, відповідно до вимог ст.266-1КУпАП.

В судове засідання 11.06.2025 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Нещерет О.С. не з`явилися, проте 10.06.2025 року через систему «Електронний суд» від захисника надійшло клопотання, у якому він просить розгляд справи, призначений на 11.06.2025 року провести за їх відсутності та при розгляді справи врахувати клопотання про закриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відтворивши та переглянувши відеозапис зафіксованої події, враховуючи надане клопотання про закриття провадження дістаю наступних висновків.

Відповідно до ст.19Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.7КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст.280КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 2.9«а`ПДР України передбачено, що водію забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9 «а» ПДР України передбачена статтею 130КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.266КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Пунктом 4 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Згідно з п.7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Слід звернути увагу, що Конституція України встановлює, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Разом з цим, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, передбачено інші правила, ніж ті, що визначено у відповідному акті законодавства України, то згідно з ч.2 ст.19Закону України від 29 червня 2004 року "Про міжнародні договори України", ст.3Закону України від 23 червня 2005 року "Про міжнародне приватне право" застосовуються правила міжнародного договору.

За приписами ст.2Закону України «Про міжнародний договір» міжнародний договір України - укладений у письмовій формі з іноземною державою або іншим суб`єктом міжнародного права, який регулюється міжнародним правом, незалежно від того, міститься договір в одному чи декількох пов`язаних між собою документах, і незалежно від його конкретного найменування (договір, угода, конвенція, пакт, протокол тощо);

Відповідно до статті 8 пункту 5 Конвенції про дорожній рух від 08.11.68 року, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.74 р., зазначено, що "у національному законодавстві мають бути передбачені спеціальні положення щодо водіння під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю в крові відповідно до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається". Тобто, мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг на літр повітря, що видихається, тобто 0,25 проміле.

Враховуючи положення ст.9Конституції України, статті 26 Віденської конвенції, міжнародно-правовий принцип сумлінного виконання міжнародних зобов`язань, при здійсненні правосуддя слід вважати, що існує пріоритет міжнародного договору України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, над національним законом та іншими актами законодавства, крім Конституції України.

Тобто, якщо таким міжнародним договором встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, в основу обвинувачення ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, поліцейський поклав акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відповідно до якого, огляд на стан сп`яніння проведений за допомогою приладу алкотестер «Drager Alcotest 6810».

Як вбачається з інформації з офіційного інтернет-сайту виробника приладу «Drager Alcotest-6810» Saturn® Data International за допомогою якого 18 серпня 2024 року було проведено огляд водія на стан сп`яніння, в технічних характеристиках вказано, що даний прилад має похибку в робочих умовах для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі: діапазон вимірювань від 0,00‰ до 0,84 ‰, абсолютна похибка +/- 0,042‰.

Отже, виробником газоаналізатора «Drager Alcotest-6810» заявлено похибку при експлуатації в інтервалі діапазону вимірювань від 0 до 0,84 проміле в межах ± 0,042 проміле, що свідчить про те, що максимальний вміст алкоголю виявлений за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest-6810» за який передбачена відповідальність за ч.1 ст.130КУпАП повинен перевищувати 0,242 проміле.

Відповідно до результатів огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , за допомогою приладу «Drager Alcotest-6810», в організмі останнього було виявлено алкоголь 0,27% проміле, що загалом та в сукупності із наведеним вище, не перевищує максимальний рівень вмісту алкоголю в крові відповідно до національного законодавства, що видихається(0,25) і з врахуванням меж похибки, заявленої виробником алкотестера(0,242), що свідчить про недоведеність перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Інші матеріали справи самі по собі не несуть інформації про винуватість ОСОБА_1 , оскільки вони є похідними від результату огляду, який судом з вище наведених мотивів не визнається, як доказ вини особи.

Відповідно до ст.62Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог діючого законодавства докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією України та Законами України, міжнародним договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманої унаслідок істотного порушення прав та свобод людини є недопустимими.

Частина 1 ст.6Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні докази в їх сукупності, зокрема абсолютну похибку алкотестеру «Drager Alcotest-6810», суд приходить до переконання, що результат огляду на стан алкогольного сп`яніння, здійснений за допомогою вказаного спеціального технічного засобу - 0,27% не може свідчити про безумовне перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, що, в свою чергу та за відсутністю інших належних і допустимих доказів, свідчить про відсутність у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7,9,130,247,280,284-285КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п.1 ч.1 ст.247КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 - закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Шевченківського

районного суду міста Дніпра А.В. Орчелота