Справа № 478/682/25 Провадження № 3/478/223/2025
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2025 року. Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Томашевський О.О., за участю секретаря судових засідань Григоренко Н.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділення поліції № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Миколо-Гулак, Казанківського району Миколаївської області, громадянки України, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої, за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 156 КУпАП, -
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ВАД № 198660 від 04.06.2025 року, громадянка ОСОБА_1 4 червня 2025 року о 13 годині 43 хвилин в с. Миколо-Гулак, по вул. Шевченка, 26 здійснювала торгівлю з рук алкогольними напоями алкогольне пиво «Дерибасівське» по ціні 28 грн за банку, чим порушила вимоги Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і подового, алкогольних напоїв,тютюнових виробів та пального».
Згідно з протоколом, дані дії ОСОБА_1 кваліфіковано як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 156 КУпАП.
В судове засідання, ОСОБА_1 не прибула, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. Причини неявки суд не повідомила.
Не з`явлення ОСОБА_1 в судове засідання, яка повідомлена належним чином про дату, час та місце судового засідання, за відсутністю у суду відомостей щодо поважності причин такої неявки, клопотань щодо відкладення судового засідання та з огляду на ст. 268 КУпАП не є перешкодою для розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , участь якої в судовому засіданні не обов`язковою.
Дослідивши адміністративні матеріали, суддя приходить до наступного висновку.
В Кодексі України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що виноситься в конкретній адміністративній справі. У них, зокрема, необхідно викласти всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, і обґрунтувати наявність складу правопорушення та його кваліфікацію.
Згідно з вимогами статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
За правилами статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Стаття 245 КУпАП передбачає, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею протиправної, винної дії чи бездіяльності (адміністративного правопорушення), яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. При цьому, в силу приписів 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог статей 251, 252КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови доведеності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, на підставі належних та допустимих доказів. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.
Згідно з вимогами статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, крім іншого, зокрема: суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а також інші відомості, необхідні для вирішення справи.
При цьому суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.
Частиною 3 статті 156 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 156 КУпАП, полягає у торгівлі в тому числі і пивом (алкогольними напоями) з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, при цьому не має значення наявність та дійсність акцизних марок тощо.
В свою чергу, склад адміністративного правопорушення це сукупність законодавчо-визначених ознак, наявність яких дає підстави дійти висновку у кожному конкретному випадку щодо належної правової кваліфікації дій особи, та як наслідок прийняти рішення щодо можливості притягнення такої особи до юридичної відповідальності.
Для наявності складу вказаного правопорушення необхідним є доведення як факту торгівлі так і факту того, що предметом торгівлі були крім іншого пивом, а також те, що торгівля ним здійснювалась у невизначених для цього місцях.
Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування щодо неї заходів державного примусу, зокрема накладення стягнення у виді штрафу.
Норма ч. 3 ст. 156 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативних актів, у яких сформульовані конкретні правила поведінки, а тому, відповідальна особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст.156 КУпАП, повинна зазначити, яку норму вказаного Закону порушила особа стосовно якої складений протокол.
Викладена у складеному щодо ОСОБА_1 протоколі фабула правопорушення не відповідає приписам, викладеним у диспозиції ч.3 ст.156 КУпАП, оскільки не містить події відносно об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.156 КУпАП. Вказаний в протоколі Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», порушення якого ставиться у провину ОСОБА_1 , втратив чинність з 01 січня 2025 року на підставі Закону № 3817-IX від 18.06.2024.
Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.
Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №198660 від 04.06.2025 року відсутня інформація про те, які саме фактичні дії вчинено ОСОБА_1 , що дають підстави вважати їх торгівлею; не вказано кому саме вона здійснювала продаж алкогольних напоїв; відсутні пояснення чи заяви від жодної особи про те, що у ОСОБА_1 було здійснено купівлю алкогольних напоїв; відсутній протокол огляду та вилучення речових доказів, а до матеріалів справи лише долучено квитанцію про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення №А-5 від 04.06.2025 року.
Згідно зі ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.
Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.
Відтак, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.
З урахуванням положень частини 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти росії» (рішення від 30 травня 2013 року) та «Карелін проти росії» (рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципи рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Відповідно до вимог статей 9, 33, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Враховуючи встановлені обставини суд дійшов висновку, що надані докази не доводять поза розумним сумнівом факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого саме частиною 3 статті 156 КУпАП, обставини, зазначені в протоколі, є суперечливими та не відповідають фактичним обставинам справи, в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 156 КУпАП.
Відповідно до ст.265 КУпАП, речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.
Таким чином, вилучені у ОСОБА_1 12 (дванадцять) жестяних банок алкогольного пива, яка згідно квитанції про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення №А-5 від 04.06.2025 року підлягають поверненню останній.
На підставі наведеного, за відсутності обставин, обставини, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, то провадження у справі необхідно закрити.
Керуючись ст. 247 п. 1 ч. 1 КУпАП, суддя, -
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.3 ст. 156 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП.
Вилучені речі, повернути ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст. 296 КУпАП.
Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області.

Суддя