Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_1 - особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, представника потерпілого Пархоменка В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференції з використанням підсистеми "Електронний суд" справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

на постанову судді Макарівського районного суду Київської області від 22 квітня 2025 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Макарівського районного суду Київської області від 22.04.2025 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Як встановив суд, 25 січня 2025 року о 18 годині 50 хвилин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Mersedes-Benz" д/н НОМЕР_1 з напівпричепом "SCHMITZ" д/н НОМЕР_2 на вул. Заводській, 1-А в с. Копилів (територія не працюючої АЗС), всупереч вимогам п.13.1 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), залежно від дорожньої обстановки не дотримав безпечного інтервалу та в результаті виносу задньої частини напівпричепа при маневруванні здійснив наїзд на автомобіль "Acura MDX" д/н НОМЕР_3 , який стояв, що призвело до пошкодження вказаних транспортних засобів.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що коли він заїжджав на АЗС, ДТП не було. Працівники поліції, які прибули за першим викликом, відмовилися складати протокол щодо нього, оскільки для цього не було підстав. Після цього ОСОБА_2 викликав інших поліцейських, які склали протокол без відеофіксації, чим порушили вимоги Закону України "Про національну поліцію", п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018.

На вказані обставини суддя місцевого суду уваги не звернув. Крім того, постанова не містить відомості про технічний засіб, яким поліцейські здійснили фото та відеозапис з місця події, а в задоволенні його клопотання про витребування запису суд відмовив. У той же час, Верховний Суд у справі № 388/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням ПДР працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише в тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом вини особи.

На переконання ОСОБА_1 , у справі відсутні належні, допустимі, достатні і беззаперечні докази його винуватості, а тому згідно зі ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити; пояснення представника потерпілого Пархоменка В.В., який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову судді законною та обґрунтованою; вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно зі ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані в протоколі про адміністративні правопорушення, в якому детально викладено обставини і суть вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, поясненнях потерпілого, свідка, схемі місця ДТП та відеозаписі.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 під час розвороту зачепив бампер його автомобіля.

У письмових поясненнях під час оформлення справи про адміністративне правопорушення свідок ОСОБА_3 повідомив аналогічні обставини.

Згідно зі схемою місця ДТП пригода сталася на території АЗС під час виконання розвороту автомобіля "Mersedes-Benz" з напівпричепом, внаслідок чого в автомобілі "Acura MDX" було пошкоджено лакофарбове покриття переднього бампера.

Крім того, з долученого потерпілим відеозапису вбачається, що працівник поліції оглядає автомобіль "Acura MDX", вказує на наявність на ньому пошкоджень, після чого рухається до автомобіля "Mersedes-Benz" та вказує на наявність можливих слідів фарби на повторювачі повороту на напівпричепі.

Оскільки вказані докази, узгоджуються між собою, суддя місцевого суду правильно взяв їх до уваги і відкинув пояснення ОСОБА_1 , який заперечив свою причетність до ДТП.

Твердження в апеляційній скарзі, що суд відмовив у задоволенні клопотання про витребування відеозапису, не відповідають дійсності. Суд звертався із запитом до батальйону патрульної поліції в с. Чайки УПП у Київській області і отримав відповідь, що відеозаписи відсутні, оскільки згідно з п.п.1 п.3 розділу VIII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018, термін зберігання відеозаписів портативних відеореєстраторів становить 30 діб (а.с.20, 24).

У той же час сукупність доказів, які вказані раніше, беззаперечно доводить винуватість ОСОБА_1 і відсутність відеозапису ні на що не впливає.

Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає вимогам ст.33 КУпАП.

Таким чином постанова судді місцевого суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Макарівського районного суду Київської області від 22 квітня 2025 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 50 /п`ятдесяти/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ гривень, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М. Тютюн