печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 року суддя Печерського районного суду м.Києва Юшков М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2025 року о 23:20 за адресою: м.Київ, вул.Басейна, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Audi A4», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовилась, чим порушила п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні адвокат Фоменко С.О. надав клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Обґрунтовуючи свою позицію захисник зазначив, що транспортний засіб ОСОБА_1 був незаконно зупинений працівниками поліції; поліцейськими не було вжито заходів щодо виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння; відеозапис наявний у матеріалах справи є може бути належним доказом винуватості ОСОБА_1 , оскіьки не є безперервним; протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог КУпАП.

ОСОБА_1 підтримала позицію свого захисника.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши все між собою у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.03.2025 щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, якою передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №263309 від 05.03.2025 (а.с.1);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, виписаного на ім`я ОСОБА_1 (а.с.5);

- постановою ЕНА №4205479 (а.с.7);

- CD з відеозаписом, на якому зафіксовані події, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с.10).

З переглянутого у судовому засіданні відеофайлу наявного у матеріалах справи вбачається, що автомобіль «Audi A4», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуває на узбіччі дороги, за кермом автомобілю перебуває особа, яка в подальшому представляється як ОСОБА_1 . Під час спілкування з ОСОБА_1 , працівник поліції повідомляє їй про те, що автомобіль було зупинено за порушення правил ПДР. Під час спілкування виявляє та оголошує ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння наявні у неї, що в подальшому стає підставою для пропонування водію проходження огляду на місці зупинки, однак на чисельні пропозиції пройти огляд ОСОБА_1 відмовляється.

Дослідивши матеріали справи, суддя зазначає наступне.

Посилання сторони захисту на те, що автомобіль був зупинений безпідставно та без дотримання вимог закону, є необґрунтованими, оскільки відповідно до ч.2 ст.30 Закону України «Про національну поліцію», поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи, до яких відповідно до ст.31 цього Закону відноситься, зокрема, перевірка документів та зупинка транспортних засобів. Крім того, у даному випадку підставою для зупинки автомобілю було порушення водієм вимог ПДР, а отже в цій частині судом не встановлено порушень з боку працівників поліції.

Також не заслуговують на увагу доводи сторони захисту щодо неналежно встановлення ознак сп`яніння працівниками поліції у ОСОБА_1 , оскільки з наявного у справі відеозапису вбачається, що під час тривалої розмови з водієм, поліцейський виявляє у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння про що повідомляє водію.

Наведені в клопотанні доводи адвоката про те, що долучений до протоколу відеозапис є неналежними доказам, оскільки він не є безперервним, є необґрунтованими, оскільки відеозапис є єдиним з доказів, який суд оцінює як окремо, так і в сукупності з іншими доказами. Та обставина, що відеозапис не є безперервним, не спростовує того, що на відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також під час судового розгляду судом не встановлено будь-яких порушень з боку працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки протокол узгоджується з наявними доказами у справі, містить всі необхідні відомості, які надають суду можливість встановити фактичні обставини викладені працівниками поліції.

Отже, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши все між собою у сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в тому, що вона 05.03.2025 дійсно керував автомобілем «Audi A4», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та відмовилась від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

З урахуванням викладеного, а також характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню вини та інших вимог ст.33 КУпАП, а також безальтернативністі санкції ч.1 ст.130 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки застосування саме такого стягнення буде достатнім для його виправлення і попередить нові правопорушення.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.40-1, 283-285, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, та позбавити права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: М.М.Юшков