КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 758/1191/25 Апеляційне провадження № 33/824/3245/2025Головуючий у суді першої інстанції - Павленко О.О. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Оніщука М.І. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Халупкою Вячеславом Михайловичем на постанову Подільського районного суду міста Києва від 02 травня 2025 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 02.05.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. (а.с. 22-23).

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Халупко В.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відносно ОСОБА_1 було складено два протоколи: № 211616, який складено 03.01.2025 о 01:46:58 год. та № 211632, який складено о 02:29:33 того ж дня. Вказує, що обидва протоколи були складені одними й тими самими працівниками поліції.

Посилається на те, що після складення протоколу про адміністративне правопорушення № 211616 ОСОБА_1 продовжив рух додому, оскільки його не було відсторонено від керування транспортним засобом. Проте, під час повторної зупинки було складено протокол № 211632, незважаючи на те, що попереднє правопорушення не набуло процесуального завершення.

Вказує, що немає складу повторного адміністративного правопорушення, оскільки у першій події відсутні ознаки завершеного правопорушення, а відтак другий протокол є продовженням першої події, а не новим правопорушенням, що невірно кваліфіковано судом першої інстанції (а.с. 26-27).

Захисник Халупко В.М. у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Положеннями статті 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Як вбачається із матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 03.01.2025 о 02 год. 11 хв. в місті Києві по вулиці Наталії Ужвій, 7, керував транспортним засобом «Audi80», д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За змістом пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частини першої статті 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, згідно положень статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок № 1103).

Згідно п. 4 Порядку № 1103, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я i оформлення його результатів визначено «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі - Інструкція № 1452/735).

Як визначає Інструкція № 1452/735, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством.

Як встановив суд першої інстанції та убачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 від проходження огляду стан алкогольного сп`яніння відмовився на місці, що зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Також, в матеріалах справи міститься направлення на огляд ОСОБА_1 до КНП «КМКЛ «Соціотерапія» з метою проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Однак, ОСОБА_1 до медичного закладу доставлено не було, у зв`язку із відмовою від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, про що інспектором поліції було зазначено у направленні.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 повністю доведена та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, відтак вбачав підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на наявних у справі доказах в їх сукупності, натомість відхиляє доводи апеляційної скарги, з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність, враховуючи наступне.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказав, що відеозаписом з нагрудної камери поліцейського зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції, оглянувши наявний в матеріалах справи відеозапис з нагрудної бодікамери працівника поліції, погоджується із висновками суду першої інстанції, оскільки відеозаписом дійсно зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Між цим, свою відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 обґрунтував тим, що запах з порожнини рота обумовлений лікуванням захворювання горла лікарськими засобами із вмістом спирту, при цьому указував, що вже проходив огляд на стан сп`яніння, оскільки його було зупинено раніше працівниками поліції.

Апеляційний суд вважає неспроможними доводи апеляційної скарги в частині проходження ОСОБА_1 лікування, що указує на наявність запаху алкоголю з порожнини рота, а відтак спростовує стан алкогольного сп`яніння, оскільки за таких обставин у ОСОБА_1 були відсутні підстави для відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

В цій частині варто відзначити, що поліцейський за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І Інструкції № 1452/735, проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Таким чином, особа, щодо якої у поліцейського виникли підстави вважати, що вона перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зобов`язана пройти огляд на вимогу уповноваженого працівника поліції.

При цьому, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 6, 8 Порядку № 1103).

Як вже зазначалося, у зв`язку із відмовою від проходження огляду на місці зупинки, ОСОБА_1 було направлено на огляд до КНП «КМКЛ «Соціотерапія» з метою проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак останнього до медичного закладу доставлено не було, у зв`язку із відмовою від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, про що інспектором поліції було зазначено у направленні.

Наведене указує на те, що ОСОБА_1 мав змогу спростувати підозри працівників поліції щодо свого стану алкогольного сп`яніння, пройшовши огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або висловивши незгоду з результатами огляду на стан сп`яніння - у відповідному медичному закладі.

Також апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо повторності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 в один день і тими самими працівниками поліції, оскільки в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження зазначеного факту. При цьому, апелянтом не оскаржується відмова суду щодо об`єднання в одне провадження протоколів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

В цій частині варто відзначити, що повторна зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не вказує на те, що адміністративне правопорушення продовжило дію, оскільки його не було відсторонено від керування транспортним засобом. В цій частині апеляційний суд вказує на те, що ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу та складення протоколу про адміністративне правопорушення повинен був припинити рух транспортним засобом.

Не заслуговують на увагу апеляційного суду доводи апелянта щодо повторності вчинення адміністративного правопорушення та подвійної кваліфікації, а також щодо процесуальної незавершеності попереднього правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки дії ОСОБА_1 за протоколом серії ЕПР 1 № 211632 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП та останньому не було інкриміновано ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, наведене у своїй сукупності спростовує доводи апеляційної скарги та вказує на порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України, а отже і на факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції вимог закону при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП та накладенні на нього стягнення.

Таким чином, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови - без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Халупкою Вячеславом Михайловичем - залишити без задоволення.

Постанову Подільського районного суду міста Києва від 02 травня 2025 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Максим Оніщук