Справа № 496/5790/24
Провадження № 3/496/959/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Пендюра Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

До Біляївського районного суду Одеської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 117587, складений 25.08.2024 року поліцейським 2 взводу 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області сержантом поліції Павелко Д.В., відповідно до якого ОСОБА_1 ставиться в вину те, що він 25.08.2024 року о 14 год 50 хв. на 454 км а/д М05 сполучення Київ-Одеса керував транспортним засобом Mitsubishi Pajero Wagon, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Берлізова Є.В. до суду надійшло клопотання про закриття провадження по справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні Біляївського районного суду Одеської області (суддя Горяєв І.М.) знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України. В рамках вказаного провадження ОСОБА_1 обвинувачується у порушенні 25.08.2024 року правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, якщо вони спричинили смерть потерпілого. Кваліфікуючою ознакою ст. 286-1 КК України є перебування особи в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Із вказаного слідує, що 25.08.2024 року о 14 год 50 хв. ОСОБА_1 перебував в стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що, зокрема, стало підставою для внесення відомостей до ЄРДР за ч. 3 ст. 286-1 КК України чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що стало підставою для складення протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Враховуючи обставини складення протоколу про адміністративне правопорушення, беручи до уваги те, що ОСОБА_1 притягається до кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, захисник вважає, що провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

До заяви про закриття провадження по справі захисник долучив копію ухвали судді Біляївського районного суду Одеської області Горяєва І.М. від 08.05.2025 року про призначення кримінального провадження до судового розгляду та копію обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0001042 від 25.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, відносно ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, а від його захисника Берлізова Є.В. до суду надійшла заява, в якій він просить судовий розгляд провести без його участі та участі ОСОБА_1 , клопотання про закриття провадження по справі підтримує.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, надані докази, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З матеріалів справи вбачається, що 25.08.2024 року відносно ОСОБА_1 складено протокол серії ЕПР1 № 117587 від 25.08.2024 рокуза фактом того, що він 25.08.2024 року о 14 год 50 хв. на 454 км а/д М05 сполучення Київ-Одеса керував транспортним засобом Mitsubishi Pajero Wagon, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із дослідженого судом відеозапису, наявного в матеріалах справи, вбачається, що вказані події відбувались після вчинення ОСОБА_1 ДТП, про що поліцейськими 25.08.2025 року було складено протокол про адміністративне правопорушення.

В подальшому, 17.12.2024 року відносно ОСОБА_1 затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001042 від 25.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,згідно з яким ОСОБА_1 пред`явлено обвинувачення у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 25.08.2024 року, більш точний час події слідством не встановлено, у світлий час доби, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, достеменно знаючи, що керування транспортними засобами під впливом алкоголю заборонено, приступив до керування легковим автомобілем Mitsubishi Pajero Wagon, д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху. Приблизно о 14:49 год, після оформлення адміністративних матеріалів працівниками УПП в Одеській області за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, водій ОСОБА_1 , проявляючи злочинну недбалість, знову приступив до керування вказаним автомобілем Mitsubishi Pajero Wagon, д.н.з. НОМЕР_1 , та став здійснювати рух по сухому дорожньому покриттю автодороги сполучення Київ-Одеса, по ділянці між 453 км та 454 км автодороги Одеського району Одеської області, з боку м. Київ у напрямку м. Одеса. Продовжуючи рух та проїжджаючи нерегульовану ділянку проїзної частини водій ОСОБА_1 , діючи в порушення п.п. 1.5, 2.3, 10.1, 12.1, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, позбавивши себе можливості адекватно сприймати навколишню дорожню обстановку, своєчасно реагувати на її зміну та контролювати рух транспортного засобу, в умовах не обмеженої видимості, рухаючись по асфальтному сухому дорожньому покриттю проїзної частини автодороги сполучення Київ-Одеса, на якій організований рух транспортних засобів в три смуги у кожному напрямку, перед початком зміни напрямку руху не переконався, що даний маневр буде безпечним, під впливом алкогольного сп`яніння, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, маючи об`єктивну і реальну можливість недопущення дорожньо-транспортної пригоди, водій ОСОБА_1 не зменшив швидкість руху керованого ним транспортного засобу, не забезпечив рух керованого автомобіля в межах своєї смуги руху, заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, а навпаки, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників руху, що виразилось у кримінальній протиправній недбалості, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, при виконанні повороту праворуч в районі дорожнього знаку «454 км», втратив контроль над керуванням керованого транспортного засобу, в результаті чого допустив неконтрольований виїзд транспортного засобу за межі проїзної частини праворуч, де сталось перекидання автомобіля під час наїзду на штучний металевий паркан для огородження меж проїзної частини і подальший рух по ґрунтовому узбіччі у некерованому стані. В результаті дорожньо-транспортної події пасажир автомобіля Mitsubishi Pajero Wagon, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження, від яких помер. Допущені водієм ОСОБА_1 порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та у своїй сукупності призвели до настання суспільно-небезпечних наслідків у виглядів спричинення смерті пасажира похилого віку ОСОБА_2 .

Таким чином фабула обвинувачення складається із подій, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 117587 від 25.08.2024 року.

Відтак, судом встановлено, що в рамках кримінального провадження № 0001042 від 25.08.2024 року ОСОБА_1 підозрювався та наразі обвинувачується, в тому числі, по тому самому факту, що і складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 117587 від 25.08.2024 року.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за наявності по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту.

Статтею 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Крім того, ст. 4 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує, що нікого не може бути вдруге притягнуто до суду або покарано в порядку кримінального провадження під юрисдикцією однієї і тієї самої держави за правопорушення, за яке його вже було остаточно виправдано або засуджено відповідно до закону та кримінальної процедури цієї держави.

Як зазначив ЄСПЛ у своєму рішенні від 16.06.2016 року у справі «Ігор Тарасов проти України» (Igor Tarasov v. Ukraine, заява № 44396/05), ст. 4 Протоколу № 7 необхідно розуміти як заборону кримінального переслідування або судового розгляду у справі щодо другого «правопорушення», якщо вони витікають з ідентичних, або по суті одних і тих самих фактів (одне й те саме місце, один і той самий час, та сама поведінка особи); констатував порушення ст. 4 Протоколу № 7 у зв`язку з притягненням особи до кримінальної відповідальності після накладення на неї адміністративного стягнення фактично за те саме діяння.

В цьому контексті варто зазначити, що зважаючи на характер і суворість покарання, провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП у розумінні ст. 6 Конвенції є кримінальним (рішення у справах «Галстян проти Арменії», заява № 26986/03, пп. 58-60, від 15.11.2007; «Лучанінова проти України», заява № 16347/02, п. 39, від 09.06.2011).

Відповідно, це провадження підпадає під визначення «кримінальної процедури» у розумінні ст. 4 Протоколу № 7, яка повинна тлумачитися у світлі загальних принципів, що стосуються відповідних понять «кримінальне обвинувачення» і «покарання» у ст. 6, 7 Конвенції («Хаарвіг проти Норвегії», 2007 р.; «Резенквіст проти Швеції», 2004 р.; «Манассон проти Швеції», 2003 р.; «Гектан проти Франції», 2002 р.; «Маліж проти Франції», 1998 р.; «Нільссон проти Швеції», 2005 р. та ін.).

Повертаючись до обставин справи, ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідальність за ч. 3 ст. 286-1 КК України визначена за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, зокрема, у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.

Диспозиції ч. 3 ст. 286-1 КК України та ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетними, тобто відсилають до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, зокрема забороняють керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння (п. 2.9а ПДР).

Із оглянутого в судовому засіданні відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що 25.08.2024 року на 454 км а/д М05 сполучення Київ-Одеса водій автомобіля Mitsubishi Pajero Wagon, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , після вчинення ДТП, на пропозицію поліцейського у встановленому законом порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі відмовився, про що відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. На момент складення зазначеного протоколу потерпілий, який їхав разом з ОСОБА_1 , був живий, перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від допомоги «швидкої допомоги» відмовлявся, відтак поліцейськими відносно водія ОСОБА_1 було складено два протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП та за ч. 1 ст. 130 КУпАП (16 год 12 хв.)

Отже, в даному випадку, пред`явленню ОСОБА_1 підозри, а в подальшому обвинуваченням за ч. 3 ст. 286 КК України за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, якщо вони спричинили смерть потерпілого, передувало складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказані дії вчинені ОСОБА_1 в один день і в один і той же час, в одному й тому ж місці. В межах справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться в вину відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а в кримінальному провадженні порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого. При цьому, для кваліфікації дій особи як за ч. 1 ст. 130 КУпАП, так і за ч. 3 ст. 286-1 КК України, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони кожного з вказаних правопорушень.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що провадження в цій справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 8 ч. 1 ст. 247 у зв`язку з повідомлення йому про підозру, а в подальшому обвинувачення, у кримінальному провадженні по тому ж факту, у зв`язку з чим клопотання захисника підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 247, 280, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 8 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з повідомленням про підозру у кримінальному провадженні № 0001042 від 25.08.2024 року по тому ж факту.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Л.О. Пендюра

Строк пред`явлення постанови до виконання

згідно Закону України "Про виконавче провадження"

Постанова набрала законної сили

"___" ____________ 2025 року