Справа № 355/1033/25
Провадження № 3/355/401/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року селище Баришівка

Суддя Баришівського районного суду Київської області Цирулевська М. В.,

розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від СПД № 1 ВП № 1 Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Козятинським РВ УМВС України від 06.04.2000, РНОКПП НОМЕР_2 , одружений, працює, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,

УСТАНОВИЛА:

29 травня 2025 року до Баришівського районного суду Київської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 травня 2025 року головуючою суддею у даній справі визначено суддю Баришівського районного суду Київської області Цирулевську М. В.

Судове засідання в означеній справі призначено на 30.05.2025 та 12.06.2025. Були здійснені виклики (телефонограма, надсилання електронних повісток) ОСОБА_1 як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Також у судове засідання викликались ОСОБА_2 (потерпілий) та ОСОБА_3 (свідок).

У судові засідання з`явився ОСОБА_1 , із обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення не погодився, свою вину не визнає. Просив викликати та допитати в якості свідка ОСОБА_3 та її чоловіка (як потерпілого) ОСОБА_2 .

За приписами ч. 2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статями ст. 173 КУпАП розглядаються протягом доби.

Згідно із ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи, докази, що містяться у ній, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя зазначає та виснує таке.

Як вбачається з дослідженого протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 101727, складеного поліцейським з РПП СПД № 1 ВП № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області сержантом поліції Длугуновичем Д. В., 17.04.2025 о 21 годині 00 хвилин громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, погрожував сокирою громадянину ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , та виражався нецензурною лайкою до громадянина ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

За означених обставин діяння ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 173 КУпАП.

За змістом диспозиції ст.173 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку.Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система відносин, врегульованих правовими та іншими соціальними нормами, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій

З об`єктивної сторони, хуліганство, незалежно від виду відповідальності (адміністративної чи кримінальної), характеризується порушенням громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, безпричинно, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою.

Крім того, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є місце його вчинення, а саме - громадське місце, тобто, місце, де знаходяться (проводять дозвілля інші люди, і яке не є об`єктом особистої власності. Такими місцями є парки, театри, парковки, вулиці, магазини, різноманітні установи. Громадське місце характеризується своєю суспільною значущістю, має призначення задовольняти культурні, ідеологічні, політичні, естетичні, економічні та інші інтересів багатьох людей, що передбачає вільний доступ і їх спільне використання необмеженою кількістю людей.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства, прагнення правопорушника показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі, тобто, вчинення дій, явно направлених на безпричинне порушення громадського порядку, на протиставлення йому себе, із ігноруванням прав і свобод інших осіб. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення буде порушено громадський порядок і прагне саме до цього.

Відтак, означені дії мають вчинятися безпричинно, з неповаги до громадського порядку і спокою громадян. Особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до дестабілізації стану суспільства.

Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 03.07.2019 у справі №288/1158/16-к, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства від інших незаконних дій проти особи. При цьому, хуліганські дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства.

Отже, як зазначив Верховний Суд, за відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства (пошкодження майна) зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації таких дій як хуліганства.

При цьому, обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є хуліганський мотив, а умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих є головним моментом, що визначає зміст поведінки хулігана.

Від хуліганських слід відрізняти дії, які вчинені щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками. Такі дії можуть бути кваліфіковані як хуліганство лише тоді, коли вони були поєднані із очевидним для винного порушенням громадського порядку та були на таку мету спрямовані.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

До адміністративного матеріалу, окрім означеного вище протоколу про адміністративне правопорушення, долучено:

1)заява ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якою ОСОБА_2 просить прийняти міри до громадянина ОСОБА_1 , який 17.04.2025, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, погрожував ОСОБА_2 , сокирою та кидався в бійку.

2)пояснення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відібрані 17.04.2025 поліцейським СПД № 1 ВП № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області, сержантом поліції Солов`яном В. С., за якими 17.04.2025 близько 18:00 год ОСОБА_2 телефонував свої дружині ОСОБА_3 , але ніхто не брав слухавку. Син повідомив, що вона пішла в гості до сім`ї ОСОБА_4 . Близько 21:00 год ОСОБА_2 приїхав з роботи додому в АДРЕСА_2 , по дорозі додому він побачив свою дружину ОСОБА_3 в компанії невідомих йому осіб, які перебувають в стані алкогольного сп`яніння, і дружина повідомила, що громадянин ОСОБА_1 забрав мобільний телефон Huawei Pi Smart PRO синього кольору. ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 , щоб той віддав телефон і дзвонив на телефон, щоб почути де він. ОСОБА_1 відкрив машину, телефону там не було, а коли відкрив будинок, то почули, що грає телефон дружини з будинку ОСОБА_1 . Після означеного останній взяв сокиру та почав погрожувати, ОСОБА_2 почав тікати та викликав поліцію.

Пояснення ОСОБА_1 17.04.2025 посадовою особою органу поліції відібрано не було. Не було відібрано пояснення і від дружин ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

У судових засіданнях особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , надав пояснення, що 17.04.2025 дружина ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , дійсно приходила до них в будинок до дружини ОСОБА_1 , з якою вони разом працюють. Як потім виявилось, ОСОБА_3 залишила в будинку ОСОБА_4 на підзарядці телефон, забувши його забрати. В подальшому, після вживання алкогольних напоїв, подружжя ОСОБА_5 виявило відсутність мобільного телефону ОСОБА_3 та вирішило, що його привласнив ОСОБА_1 .

Прийшовши до будинку ОСОБА_4 , ОСОБА_2 почав вимагати телефон у ОСОБА_1 , який нічого про подію не знав, оскільки тільки близько 21:00 год повернувся додому. На ґрунті означених обставин виник словесний конфлікт, який стосувався виключно вказаних обставин і відбувався на подвір`ї домогосподарства, біля будинку ОСОБА_4 .

ОСОБА_1 категорично заперечив, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки до цього перебував за кермом, вирішуючи побутові питання. Наявність конфлікту підтвердив, але зазначив, що виник він з ініціативи ОСОБА_2 з приводу належного його дружині телефону. Всі події відбувалися на приватній території, біля будинку ОСОБА_4 .

Як вже зазначалось судом, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду для надання пояснень не з`явилися.

Відтак, суд констатує, що за обставинами, встановленими у судовому засіданні на підставі адміністративного матеріалу, вбачається виникнення конфлікту, що стосується майнового питання (майна мобільного телефону), між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Словесні висловлювання, в тому числі, нецензурна лайка, якщо і мали місце, то були спрямовані не на порушення громадського порядку, а були адресовані конкретній особі ОСОБА_2 .

Події відбувалися на приватній території (подвір`ї домоволодіння, біля будинку ОСОБА_1 ), а не в громадському місці.

У протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП, не розкрито наслідки порушення громадського порядку і спокою громадян, настання яких прямо передбачене диспозицією ст. 173 КУпАП, як обов`язкова ознака об`єктивної сторони правопорушення.

За будь-яких обставин сам лише факт висловлювання особою нецензурною лайкою без настання наслідків, які свідчать про порушення громадського порядку та спокою громадян, не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а даних щодо таких наслідків матеріали провадження не містять.

Відтак, жодним із здобутих доказів у справі не підтверджено вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливого чіпляння до громадян та інших подібних дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Водночас, суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який не містить достатніх відомостей для висновку про правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011, заява № 16347/02).

Згідно з частинами першою та другою статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи викладене та беручи до уваги загальний правовий принцип, закріплений в статті 62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд дійшов висновку, що у діяхОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

За таких умов, на переконання суду, суть вчиненого правопорушення з кваліфікацією дій за ст. 173 КУпАП, а саме вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства, є сумнівною, що є не прийнятним та не кореспондується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом». Відтак, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності суд доходить висновку, що провадження у цій справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з вищевикладеним, дане адміністративне провадження підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з встановленням обставин, визначених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 173, 247, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської областіпротягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя

Баришівського районного суду

Київської області Марина ЦИРУЛЕВСЬКА