Справа № 371/46/25 Головуючий в суді І інстанції - Капшук Л.О.
Провадження № 33/824/3057/2025 Головуючий - Олійник В.І.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Олійник В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Миронівського районного суду Київської області від 13 березня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Миронівського районного суду Київської області від 13 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та звільнити його від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого ним правопорушення, на підставі ст.22 КУпАП і обмежитись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Разом з тим, просить поновити строк на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи клопотання тим, що зі змістом оскаржуваної постанови він ознайомився лише 25.03.2025 року після її отримання, що підтверджується трекінгом поштового відправлення АТ «Укрпошта», а тому строк на апеляційне оскарження було пропущено з поважних причин.

Не погодившись із зазначеною постановою його представником - Пастушенко М.В. через систему «Електронний суд» подано апеляційну скаргу. Однак, Київським апеляційним судом повернуто апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю на думку суду, повноважень у представника на подання апеляційної скарги в його інтересах. Постанову Київського апеляційного суду, якою повернуто апеляційну скаргу було отримано 03.05.2025 (субота), що підтверджується карткою про рух документа.

Скаргу обґрунтовує тим, що причиною вказаного наїзду став розрив шини заднього правого колеса, внаслідок чого ОСОБА_1 втратив керування. Вказані пояснення надавалися ним працівникам поліції.

Зазначає, що приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, судом першої інстанції не враховано, що вчиненим правопорушенням жодним особам не було завдано тілесних ушкоджень та не спричинено матеріальних збитків, а у вчиненні вказаного правопорушення щиро розкаявся, вину визнає, обставини, що обтяжують його відповідальність за адміністративне правопорушення відсутні, як і відсутні значні негативні наслідки.

Відтак, вважає що вчинене ним правопорушення є малозначним.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та додані до неї докази, приходжу до наступного.

Відповідно до статті 289 КУпАП, скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Беручи до уваги вказані у клопотанні про поновлення строку обставини, враховуючи положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Миронівського районного суду Київської області від 13 березня 2025 року та вважає за доцільне його поновити.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

За змістом ст.252 КУпАП суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 05 січня 2025 року о 18 годині 20 хвилин, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Opel Omega», (державний номерний знак НОМЕР_1 ) на 102 км автодороги «Київ-Знам`янка» в напрямку села Росава Обухівського району Київської області, не був уважний, не слідкував за дорожньою обстановкою, та відповідно не відреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, та допустив наїзд на острівець безпеки, з подальшим зіткненням з відбійником. Дорожнє огороження (відбійник) та транспортний засіб зазнали механічних пошкоджень.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2.3 б, 12.1 Правил дорожнього руху.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд першої інстанції дійшов висновку, що докази у своїй сукупності узгоджуються між собою та доповнюють один одного.

Апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції погоджується.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, виражається у порушенні учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Згідно з п.2.3.Б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

Відповідно до пункту 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідальність за ст.124 КУпАП настає у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується даними письмових матеріалів справи : протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №213571, складеного 05 січня 2025 року, схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 05 січня 2025 року.

Оцінені судом вищевказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб є належними, допустимими та достатніми для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як встановлено судом, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 підписав його та щодо факту правопорушення та вини у порушенні правил дорожнього руху не заперечував.

Також суд першої інстанції вірно вказав, що до наведеного протоколу додано схему місця дорожньо-транспортної пригоди, згідно якої недоліків в утриманні вулично-шляхової мережі, які стали супутньою причиною пригоди, не зафіксовано, а зауважень до даних схеми учасник події не висловлював.

Разом з тим, апеляційний суд критично оцінює доводи апелянта щодо звільнення його від адміністративної відповідальності за малозначністю.

Так, суд першої інстанції правильно оцінивши матеріали справи, та з чим погоджується суд апеляційної інстанції зазначив, що у даній справі про адміністративне правопорушення відсутні підстави, які б вказували на малозначність правопорушення та доцільність звільнення ОСОБА_1 від правових наслідків свого протиправного діяння.

Правила дорожнього руху встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України з метою дотримання, в першу чергу, прав громадян на безпечне життя.

Суспільна шкідливість діяння - це оціночна категорія, що характеризується завданням шкоди внаслідок адміністративного правопорушення, або є небезпекою для тих суспільних відносин, що охороняються адміністративним правом.

ОСОБА_1 , керував транспортним засобом, технічний стан якого не відповідав вимогам стандартів, і допустив наїзд на острівець безпеки, що призвело до значних пошкоджень транспортного засобу, мало місце зіткненням з відбійником, який також зазнав пошкоджень.

Таке правопорушення не може бути визнане малозначним, оскільки шкідливість такої неправомірної поведінки водія є небезпекою для суспільних відносин, що охороняються адміністративним правом.

Інкриміновані ОСОБА_1 порушення вимог ПДР знайшли свої підтвердження в ході судового розгляду.

Відтак, неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ставити під сумнів докази, наявні в матеріалах справи, у апеляційної інстанції немає підстав.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП є правильною і доводи апеляційної скарги не спростовують правильність прийнятого рішення.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладене з дотриманням вимог ст.33 КУпАП.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування судового рішення, не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, проаналізувавши в сукупності наявні в матеріалах справи докази, вважає, що постанова судді є законною і підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Миронівського районного суду Київської області від 13 березня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Миронівського районного суду Київської області від 13 березня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.І. Олійник