ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2025 Суддя Володимирського міського суду Волинської області Пустовойт Т.В., при секретарі судового засідання Мазій І.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Галащука С.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Володимирі матеріали, які надійшли з Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого охоронцем КП «Володимирське ТМО», з інвалідністю ІІІ групи, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , за ч.2ст.130 КУпАП,

У С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , 19.01.2025 року о 17-32 год, в м.Володимир по вул.Драгоманова, керував транспортним засобом "Електроскутер" б/н, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав, заперечував проти притягнення його до адміністративної відповідальності, мотивуючи тим, що не керував транспортним засобом, їхав на електроскутері разом зі своєю дівчиною, Осьовською Діаною, зупинились, вона збиралась їхати по своїм справам а він йти додому. За кермом була ОСОБА_2 , яка туди пересіла за кілька хвилин до приїзду поліції, хоча посвідчення водія не отримувала. До них під`їхала поліція, перевірили документи, в нього спитали чи вживав алкоголь та запропонували пройти огляд за допомогою алкотесту, на що він відповів що не керував транспортним засобом. Поліцейські зауважили, що в них наявне відео, де він керував транспортним засобом. Дійсно перший раз притягався до відповідальності за керування в стані алкогольного сп`яніння, але більше за кермо не сідає, бо позбавлений прав. Транспортний засіб належить Діані, вона його купувала для себе. Працівникам поліції пояснював що це електровелосипед, вони його технічні параметри не оглядали.13.06.2025 в судове засідання не з`явився, будь яких заяв щодо поважності неявки не надав.

Захисник ОСОБА_3 , який діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги від 29.01.2025 за №017/02.3/853, підтримав позицію свого підзахисного, вказуючи на те що порушень ПДР та зупинки поліцейськими транспортного засобу не було, поліція під`їхала коли дівчина стояла на узбіччі. Також посилаючись на п.1.10 ПДР зауважив, що об`єкт на якому рухався ОСОБА_1 , а саме електро-велосипед «FADA N9» не є механічним транспортним засобом, оскільки його максимальна потужність 1 кВт, а отже ОСОБА_1 не є водієм механічного транспортного засобу, тому не повинен був виконувати вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим складений працівниками поліції протокол є необ`єктивним. На підставі наведених обставин вважав можливим закрити провадження по справі за п.1 ст.247 КУпАП.

Суддя, заслухавши позицію учасників справи, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, у тому числі відеозаписи, надані разом з адміністративним матеріалом, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Так, відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України 2.5. Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також, відповідно до п.2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом 09.11.2015 року №1452/735, огляд на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами. Так його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП підтверджується

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №225080 від 19.01.2025 року,

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів газоаналізатору алкотестер «Драгер», в якому зазначено, що відмовився від проходження,

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в якому зазначено, що у результаті огляду, проведеного поліцейськими, виявлені ознаки сп`яніння :різкий запах алкоголю з порожнини рота, від проведення огляду відмовився,

-копією постанови суду від 24.10.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на ч.1 ст.130 КУпАП,

-відеозаписом з нагрудних боді-камер інспекторів поліції,

- розпискою, за якою ОСОБА_1 зобов`язується не керувати будь-якими транспортними засобами до повного витверезіння та передати транспортний засіб тверезому водію,

-довідкою про те що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, Електроскутер, яким на момент зупинки керував ОСОБА_1 належить йому же. А також, що протягом року ОСОБА_1 вже притягався за ч.1 ст.130 КУпАП та був позбавлений права керування транспортним засобом.

З наданих до суду та оглянутих судом відеозаписів за 19.01.2025 вбачається, що транспортний засіб "Електроскутер" під керуванням ОСОБА_1 рухався назустріч працівників поліції, в якості пасажира перебувала дівчина. Працівники поліції продовжили рух за ними. Працівники поліції під`їхали до ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_4 , попросили надати документи, на що ОСОБА_1 вказав, що поїхав зі своєю дівчиною покататись, вчив її керувати, вона була за кермом і він не має ніякого відношення до транспортного засобу. На пропозицію поліції проїхати до медзакладу для освідчення на стан сп`яніння зазначив, що нічого проходити не буде, що транспортний засіб це електро-велосипед і він не був учасником дорожнього руху. Однак поліцейський зауважив, що він керував транспортним засобом по вул.Копєрніка та вул.Драгоманова, далі роз,яснив, що буде складено протокол, його відсторонено від керування та справа буде розглянута в суді.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив зафіксований на відео факт перебування його за кермом транспортного засобу.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні також пояснила, що 19.01 проводили з ОСОБА_1 разом час, попросила його щоб навчив керувати, поїхали кататись, спочатку він сидів за кермом, потім вона, так мінялись. Поліцейських бачили біля пожежної частини, проїхали повз них, в той момент вона була за кермом. На пропозицію поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився, оскільки не бачив для того підстав, стверджував що він не керував транспортним засобом. Крім того, стверджувала, що транспортний засіб належить їй, вони його придбали разом саме для неї.

В судовому засіданні поліцейський ОСОБА_6 пояснив, що 19.01.2025 був у складі наряду, під час патрулювання було виявлено транспортний засіб, який рухався по вул.Драгоманова в м.Володимир, за кермом була особа чоловічої статі, пасажир у білому одязі, які зупинились перед вул.Козацькою. В них були відсутні мотошоломи. Під`їхали до них, при візуальному огляді встановили, що транспортний засіб є електроскутером. Водій намагався ввести в оману, стверджував що не керував транспортним засобом. Йому було роз`яснено права, запропоновано пройти обстеження на стан сп`яніння на місці або в медзакладі на що він відмовився, після чого було складено адмінпротокол. Також додав, що на відеофіксації чітко зафіксовано, що за кермом була особа чоловічої статі, пасажир жіночої статі.

Так, п.2.9 «а» ПДР забороняє водію керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки він всупереч п.2.5 ПДР України, на вимогу поліцейського відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, будучі особою притягнутою до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення протягом року.

Доводи захисника про безпідставність так званої «зупинки» транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та не керування останнім транспортним засобом, а відтак, і про відсутність підстав для виконання вимоги поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння і як наслідок складання адміністративного протоколу, є неспроможними, з огляду на таке.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.35 Закону України "Про національну поліцію" поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Із відеозапису із нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції який, з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є належним та незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, доказом вини ОСОБА_1 та значиться як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення, з достатньою повнотою убачаються детальні обставини вчинення ним даного адміністративного правопорушення. Вбачається, що поліцейські рухались на зустріч транспортного засобу яким керував правопорушник, який підтвердив факт керування в судовому засіданні. Зрозумівши, що поліцейські рухаються за ним, сприйняв заходи щодо зупинки транспортного засобу та помінявся місцями з пасажиром. Однак працівниками поліції було роз,яснено, яке саме порушення виявлено, зокрема відсутність мотошоломів та під час спілкування у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, запропоновано пройти, у встановленому законом порядку, огляд на стан сп`яніння. Цим відео також чітко зафіксовано відмову особи від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в медзакладі.

При цьому треба зазначити, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не перебуває у прямому причинному зв`язку із обов`язком водія пройти, у встановленому законом порядку, відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння, а предметом доказування у даній справі є саме фактичні дані щодо відмови особою пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, які визначені диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, а в даному випадку повторно протягом року, за що передбачено відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП. Оскільки, користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія додаткові обов`язки, які пов`язані з необхідністю забезпечення безпечного використання транспортного засобу.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Поліцейськими було озвучено виявлені ними в ході спілкування у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, і лише після цього запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, а безпосередньо перед складенням щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, було чітко роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.3 Конституції України, ст.268 КУпАП та повідомлено про розгляд даної справи у суді.

Щодо доводів захисника що об`єкт на якому рухався ОСОБА_1 , а саме електро-велосипед «FADA N9» не є механічним транспортним засобом, оскільки його максимальна потужність 1 кВт, а отже ОСОБА_1 не є водієм механічного транспортного засобу, тому не повинен був виконувати вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, необхідно зазначити наступне.

Постанова КЦС ВС від 15.03.2023 у справі №127/5920/22 (провадження 61-10553 св22) наголошує на тому, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов,язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогнебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (ч.1 ст.1187 ЦК). Перелік видів діяльності, що створює підвищену небезпеку, який наведений у ч.1 ст.1187 ЦК не вичерпний (постанова ВС у складі об,єднаної палати КЦС від 05.12.2022 справа №214/7462/20) і тлумачення даної статті свідчить, що джерелом підвищеної небезпеки слід вважати діяльність, що здійснюється з тим чи іншим залученням/використанням предметів матеріального світу та/або природних (фізичних) процесів, які за певних умов часу та місця в силу своїх якісних та кількісних характеристик об,єктивно створюють в процесі володіння ними (незалежно від факту експлуатації) підвищену порівняно із звичайними життєвими обставинами небезпеку завдання шкоди; використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, електровелосипеда, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні ст.1187 ЦК, якщо в конкретному випадку такий засіб приводиться в рух за допомогою встановленого в ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката чи електричного велосипеда, їх характеристика як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.

Отже, наведені стороною захисту заперечення щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу і події правопорушення, є неспроможними та спростованими вищенаведеними доказами.

Таким чином, суддя вважає, що провина порушника доведена в повному обсязі, а дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.130 КУпАП, як відмова особи пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, будучи особою, яка протягом року вже притягалась до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.

Відтак, позицію обрану стороною правопорушника суддя розцінює, як фактично спрямовану на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КпАП України.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, вважаю за необхідне накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до п.13ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору як учасник бойових дій.

Керуючись ст.ст.130, 245, 247, 280, 284 КУпАП, Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Роз`яснити, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст.308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Волинського апеляційного суду.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя: Тетяна ПУСТОВОЙТ