ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/634/25Головуючий у 1-й інстанції Тхорик І.І.
Провадження № 33/817/324/25 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Рекуша О.Р. на постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 02 червня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно із постановою суду, 23 квітня 2025 року о 18.16 год. в с. Трибухівці по вул. Горішня ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатору «Драгер 6810», результат позитивний 0,40 проміле, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України.

В апеляційній скарзі представник Вельгана М.В. просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях його довірителя складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що в матеріалах справи відсутні сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку приладу «Drager 6810», яким проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , що викликає сумніви в достовірності його показань, а на відеозаписі зафіксовано, що прилад має видимі механічні пошкодження та перев`язаний липкою стрічкою, що також ставить під сумнів його справність.

Вважає, що результат огляду на місці 0,40‰ не є безумовним доказом перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий рівень є межовим і може бути результатом похибки приладу, особливо з огляду на відсутність підтвердження його справності.

Обґрунтовує вимоги тим, що на відеозаписі чітко видно, як ОСОБА_1 не погоджується з результатами огляду, а працівники поліції психологічно тиснуть на нього, аби він нібито визнав ці результати. Також, зазначає що всупереч п. «б» розділу 9 Інструкції, затвердженої наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року, ОСОБА_1 належним чином не роз`яснено право на проходження огляду у закладі охорони здоров`я.

Посилається на відсутність на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських наявності об`єктивних ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , а саме: тремтіння пальців, нечіткого запаху алкоголю, зміни кольору шкіри тощо.

Також стверджує, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження підставності зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , оскільки поліцейськими не було зафіксовано жодного порушення ПДР, яке б, відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», могло бути підставою для зупинки тому вважає що, вся подальша процедура є недійсною, а докази недопустимими.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується даними, що містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №309876 від 23.04.2025, з якого вбачається, що 23 квітня 2025 року о 18.16 год. в с. Трибухівці по вул. Горішня ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатору «Драгер 6810», результат позитивний 0,40 проміле. Від проходження огляду в медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України;

- рапорті ст. інспектора ЧВП №2 (м. Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Сайчука Б.М. від 23.04.2025, 23.04.2025 о 19.16 год. надійшло повідомлення від поліцейського СРПП С.Гуцул про те, що на вул. Горішня, 17 в с. Трибухівці Чортківського району було виявлено та зупинено т/з марки «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Відносно вказаного водія складено протокол серії ЕПР1 № 309876 за ч.1 ст.130 КУпАП;

- направленні поліцейського СРПП ВП №2 (м. Бучач) Гуцул С.С., адресованого КНП «Бучацька міська лікарня» 23.04.2025., згідно якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі;

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеного відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з виявленими в нього ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, у графі акту «результати огляду на стан сп`яніння» зазначено - «0,40 ‰», ОСОБА_1 проставлений підпис;

- результаті тестування на алкоголь, проведеного 23 квітня 2025 року о 18.19 год., показник приладу «Drager» після проведення тесту у видихуваному повітрі ОСОБА_1 має цифрове значення 0,40 ‰ (проміле) алкоголю;

- DVD-R диску з відеозаписами, який долучено до матеріалів справи, в яких зафіксовано рух та зупинку транспортного засобу. Під час розмови працівників поліції з водієм такі повідомили останньому, що його було зупинено, оскільки в керованому ним автомобілі не працює лівий стоп-сигнал. Оскільки, під час перевірки вказаної вище несправності, ОСОБА_1 усунув її на місці, працівники поліції винесли водію усне зауваження. Також, працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що від нього чутно запах алкоголю. На пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ОСОБА_1 погодився, результат огляду позитивний 0,40 проміле. Працівники поліції роз`яснили водію, що в разі незгоди з результатом огляду, він має право пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. На запитання поліцейського чи буде він їхати в лікарню, водій відмовився, відповів: «та нащо нам тої волокіти (відео еxport-x1au0 23.04.2025 о 18:22:05 год.)». ОСОБА_1 визнав, що вживав алкоголь, а саме пояснив, що випив пляшку пива на двох. Із відеозапису вбачається, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя. На відеозаписі також зафіксовано, як ОСОБА_1 неодноразово просив працівників поліції залагодити питання на місці і не складати відносно нього адміністративні матеріали за ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказані докази є належними, допустимими та достатніми, в сукупності та взаємозв`язку підтверджують вину водія у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Перевіряючи твердження представника щодо відсутності в матеріалах справи свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, а також сертифікату його відповідності вважаю їх необгрунтованими виходячи з наступного.

Відповідно до вимог Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки.До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. Пунктом 1 статті 17 вказаного Закону встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.Цим Законом не встановлено вимог до засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01 січня 2016 року.Згідно з Державним реєстром затверджених типів засобів вимірювальної техніки, газоаналізатори виробництва DragerSafetyAG&Co. KGaARevalstraвe 1, 23560 Lubeck, Germany, мають сертифікат відповідності типу UA.TR.002 102-17 Rev.1 від 15 жовтня 2019 року, строк дії якого встановлено до 05 жовтня 2027 року. Окрім того, згідно з Наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року №1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів», ОСОБА_2 відноситься до переліку зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до Державного реєстру медичної техніки та виробів технічного призначення. Матеріали справи не містять відомостей про те, що водій висловлював вимогу про надання йому сертифікату відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, який використовували при його огляді.

Доводи представника Вельгана М.В. щодо недостовірності результатів огляду його довірителя на стан сп`яніння в зв`язку з технічною несправністю технічного приладу Драгер 6810, за допомогою якого він проводився та який був перев`язаний скотчевою стрічкою не заслуговують на увагу, оскільки прилад під час його використання ознак несправності не виявляв та будь-які докази, які б свідчили про неправомірне використання працівниками поліції газоаналізатора «Drager Аlcotest 6810» матеріали справи не містять та представником суду не надано. Відтак, твердження адвоката Рекуша О.Р. щодо наявності обґрунтованих сумнівів несправності приладу, за допомогою якого здійснювався огляд на стан сп`яніння, є лише його припущенням, які жодним доказом не доводяться. Також, на відеозаписі під час продуття водієм газоаналізатору Драгер чітко зафіксовано, що він отримав від працівника поліції запаковану трубку, пересвідчився в її герметичному пакуванні, яку сам же і розпакував, та передав поліцейському для подальшого використання в алкотестері Драгер, який відразу ж продув.

Посилання апелянта на те, що поліцейськими не було роз`яснено водію право на огляд у закладі охорони здоров`я спростовується змістом відеозапису (DVD-R), згідно з яким працівники поліції чітко повідомили ОСОБА_1 про можливість пройти огляд у медичному закладі. На це ОСОБА_1 відмовився, відповівши: «Та нащо нам тої волокіти» (відео export-x1au0 від 23.04.2025 о 18:22:05). Крім того, з направлення до КНП «Бучацька міська лікарня» від 23.04.2025 року також вбачається, що водій відмовився від проходження медичного огляду

Твердження представника щодо про безпідставності зупинки поліцейськими автомобіля під керуванням ОСОБА_1 не заслуговують на увагу оскільки із відеозапису поліцейських (NO04-000729) вбачається, що транспортний засіб було зупинено у зв`язку з несправністю непрацюючим лівим стоп-сигналом, що згідно із ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» є підставою для зупинки автомобіля. Виявлену несправність водій усунув на місці, тому постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вказане порушення вимог ПДР України працівники поліції не виносили.

Також є безпідставними твердження апелянта про відсутність у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, оскільки відповідно до акту огляду на стан сп`яніння та відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається що, у водія був різкий запах алкоголю, почервоніння обличчя, про що неодноразово повідомляли йому працівники поліції, також водій визнав факт вживання алкоголю.

Результат технічного приладу, за допомогою якого водій проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння становив 0,40 ‰ , що підтверджується роздруківкою з цього приладу, актом огляду, підписаним самим ОСОБА_1 , який не виявляв у момент тестування заперечень щодо стану приладу чи точності вимірювання, та з якою він погодився, тоді як відмова ОСОБА_1 від медичного огляду, незважаючи на роз`яснене право пройти його у закладі охорони здоров`я, унеможливила повторну перевірку, що прямо передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП як одна з форм правопорушення.

З огляду на викладене, постанову суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід залишити без змін, а подану його представником апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 02 червня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя