Єдиний унікальний номер 341/649/24
Номер провадження 3/341/10/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року місто Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергель М. Р. розглянув справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП щодо: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець.

установив

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 23.03.2024 серії ААД № 191390 ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння за наступних обставин, викладених у протоколі.

23.03.2024 о 11 годин 01 хвилин у місті Бурштині по вул. Коновальця водій керував транспортним засобом Шевроле тахоє, н. з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці ока, , поведінка, яка не відповідає обстановці, блідість шкіри обличчя, тремтіння пальців рук. Від проїзду до медичного закладу для освідування на факт вживання наркотичних засобів відмовився.

Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Чергове судове засідання з розгляду справи призначено на 17.06.2025, про що на адресу місця проживання особи надіслано повістку, яку отримано 05.06.2025, що підтверджується даними повідомлення про вручення поштового відправлення.

У судове засідання 17.06.2025 ОСОБА_1 не прибув, заяв чи клопотань до суду не надсилав.

Водночас з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_2 до суду надійшла копія позитивної службової характеристики на солдата ОСОБА_1 з підписами військових керівників особи та гербовою печаткою. Також, у матеріалах справи наявні докази того, що ОСОБА_1 призваний на військову службу по мобілізації 12 квітня 2024 року (довідка від 15.04.2024 № 928, а. с. 12).

Крім того, 17.06.2025 до суду надійшла копія довідки від 17.06.2025 № 1202 форми 5 про те, що солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі по мобілізації.

Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП справу може бути розглянуто за відсутності особи лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП не входить до переліку справ, передбачених частиною 2 статті 268 КУпАП, розгляд яких необхідно проводити з обов`язковою присутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому, враховуючи неявку ОСОБА_1 у судове засідання, а також те, що є дані про своєчасне його сповіщення про місце і час розгляду справи, від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, суддя вважає за можливе справу розглядати без його участі.

Надаючи правову оцінку наявним у справі матеріалам, суддя виходить з такого.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п. 2. 5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді згідно з ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками тощо.

На підтвердження викладених у протоколі обставин щодо порушення ОСОБА_1 ч. 1 ст. 130 КУпАП до справи долучено на ступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення від 23.03.2024 серії ААД № 191390;

- направлення на огляд водія, в якому зазначено ознаки наркотичного сп`яніння і те, що огляд не проводився;

- рапорт працівника поліції на ім`я керівника про обставини складення матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП. У рапорті, серед іншого зазначено, що під час патрулювання було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 за порушення ПДР України, а саме: за здійснення зупинки автомобіля на пішохідному переході. Під час спілкування виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 відмовився їхати в медичний заклад для освідування. Складено постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП та протокол серії ААД № 191390.

- копію постанови від 23.03.2024 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за зупинку автомобіля на пішохідному переході.

- DVD-R диск. Під час спроби оглянути вміст вказаного носія інформації на ньому виявлено єдиний текстовий файл з розширенням .desktop. При цьому на диску відсутні будь-які відеофайли.

Оцінивши долучені до справи докази, суддя виходить з такого.

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

ЄСПЛ наголошує, що у разі самостійного визначення кваліфікації дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладену практику ЄСПЛ суддя під час розгляду справ про адміністративні правопорушення позбавлений можливості самостійно уточнювати (здійснювати) кваліфікацію діяння особи, стосовно якої розглядається справа, збирати дані про вчинення особою правопорушення, зокрема витребовувати такі у правоохоронних органів.

Так само, надсилання протоколу про адміністративне правопорушення до органу (посадової особи), який його склав, для забезпечення дооформлення цього джерела доказів, усунення виявлених недоліків, які перешкоджають притягнути особу до адміністративної відповідальності, долучення доказів, однозначно становитиме порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки у цьому випадку суддя буде діяти не як безсторонній і незалежний суб`єкт розгляду справи, а неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

Відповідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Таким чином, згідно з Конституцією України та рішеннями Європейського суду з прав людини винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумними сумнівами. Усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Отже, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх допустимості і належності.

Чинний КУпАП не визначає поняття допустимості та належності доказів, проте відповідно до статті 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим кодексом (ст. 86 КПК України).

Таким чином, особа не може бути притягнута до відповідальності на підставі неналежних доказів, а наявні докази повинні виключати будь-які розумні сумніви щодо винуватості особи.

Відповідно до ч. ч. 1-5 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином, отримані з порушенням установленого порядку докази не можуть бути покладені в основу судового рішення за результатами розгляду справи.

Оскільки протокол про адміністративне правопорушення, направлення на огляд водія до закладу охорони здоров`я, складені за результатами порушення працівниками поліції визначеного у статті 266 КУпАП порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема, відповідна процедура як і, можливе, порушення не зафіксовані за допомогою технічних засобів відеозапису, без двох свідків, визнаю вказані докази недопустимими.

Крім того, суддя звертає увагу на те, що матеріали справи не містять жодних даних про роз`яснення особі її прав, зокрема наслідків відмови пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння.

Також, матеріали справи не містять даних про відсторонення ОСОБА_1 , як цього вимагають приписи ч. 1 ст. 266 КУпАП, від керування транспортним засобом. При цьому працівники поліції зобов`язані були відсторонити особу від керування ТЗ, якщо у нього дійсно було виявлено відповідні ознаки наркотичного сп`яніння.

Своєю чергою викликають сумніви викладені у матеріалах справи обставини щодо зупинення автомобіля під керуванням ОСОБА_1 за зупинення цього ж автомобіля на пішохідному переході. Не зрозуміло, чи особа зупинила свій автомобіль на вимогу працівників поліції на пішохідному переході, чи автомобіль був припаркований на переході і його фактичну зупинку ніхто не здійснював. У другому випадку виникає питання, чи здійснював ОСОБА_1 керування транспортним засобом, докази про що відсутні (відео, свідки).

Отже, будь-які належні, допустимі, достовірні та достатні докази, які б вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні.

Окремо звертаю увагу на те, що саме працівники поліції не виконали обов`язок, покладений на них частиною 2 статті 251 КУпАП щодо збирання та надання суду належних і допустимих доказів наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, у зв`язку з порушенням пункту 2.5 ПДР України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, провадження у справі щодо ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП необхідно закрити за відсутністю доказів наявності у діях особи складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 130, 247, 266, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

постановив

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її прийняття.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ