Провадження № 33/801/568/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романчук Р. В.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 01 травня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП та застосовано до нього стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, стягнуто судовий збір в розмірі 605,60 грн на користь держави.

В постанові суду зазначено, що 11 квітня 2025 року о 23 год. 50 хв. по вул. Хмельницьке шосе, 130 А в м. Вінниці водій ОСОБА_1 , не маючи права керування транспортними засобами, керував транспортним засобом марки «BMW 530D», номерний знак НОМЕР_1 , повторно протягом року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись з такою постановою суду, ОСОБА_1 21 травня 2025 року подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що в матеріалах справи відсутній відео фіксація, яка б підтверджувала факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Крім того, суд першої інстанції призначив йому покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, однак станом на 11 квітня 2025 року він не мав посвідчення водія, що підтверджується матеріалами справи.

Одночасно в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 01 травня 2025 року, мотивуючи свої вимоги тим, що про прийняте рішення йому стало відомо 14 травня 2025 року, коли він отримав повідомлення з АТ «Укрпошти» про те, що йому надійшов рекомендований лист, який він може отримати у відділенні поштового зв`язку, розташованого у м. Вінниці, по вул. Ватутіна, 46, будь-яких інших повідомлень про призначення судового розгляду він не отримував, у зв`язку з чим був позбавлений права скористатися правовою допомогою, а також надати пояснення на свій захист.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, приходжу до висновку, що воно підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

З матеріалів справи слідує таке:

-на а. с. 8 міститься судова повістка про виклик ОСОБА_1 в судове засіданні на 15 год 45 хв. 01 травня 2025 року;

-постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 01 травня 2025 року постановлена без участі ОСОБА_1 (а.с. 9), згідно супровідного листа цього ж суду 02 травня 2025 року копія постанови надіслана на поштову адресу ОСОБА_1 (а.с. 12), однак доказів її отримання матеріали справи не містять;

-згідно трекінгу відправлень АТ «Укрпошта» постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 01 травня 2025 року, вручена ОСОБА_1 17 травня 2025 року;

-згідно системи Єдиного державного реєстру судових рішень, постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 01 травня 2025 року надіслано судом 02 травня 2025 року, зареєстровано 03 травня 2025 року, забезпечено надання загального доступу 05 травня 2025 року;

-апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав 21 травня 2025 року (вх. № 45459, а.с. 14).

З урахуванням того, що в судовому засіданні ОСОБА_1 не був присутній, про оскаржувану постанову він дізнався 17 травня 2025 року, коли отримав копію оскаржуваної постанови, матеріали справи не містять доказів протилежного, а апеляційна скарга подана 21 травня 2025 року, - апеляційний суд виснує, що з метою недопущення перешкод в доступі до правосуддя, причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними, тому такий строк слід поновити.

ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, був повідомлений на поштову адресу, яка була зазначена в його апеляційні скарзі ( АДРЕСА_1 ), як вбачається з довідки про причини повернення/досилання рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

12 червня 2025 року до Вінницького апеляційного суду від адвоката Корпала В. М. надійшло клопотання про залучення його в якості захисника по справі щодо ОСОБА_1 та відкладення судового розгляду, проте дане клопотання подане на електронну адресу суду, яке не містить електронного цифрового підпису, тому апеляційний суд його до уваги не бере.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Частинами 2-4 статті 126 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до частини 5 статті 126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Отже, за змістом диспозиції вказаної статті, суб`єктом адміністративного правопорушення за дії, що поставлені у вину ОСОБА_1 , може бути лише особа, яка керує транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом.

Положеннями частини 1 статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП на підставі: протоколу про адміністративне правопорушення від серії ЕПР1 № 297852 від 12 квітня 2025 року, постанови серії ЕНА № 2628202 від 18 липня 2024 року, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП та іншими матеріалами справи.

Разом з тим, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містять належних доказів на підтвердження факту керування ним транспортним засобом, що є обов`язковою умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 126 КУпАП.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що хоча в протоколі зазначено про технічний засіб відеозапису 472792, 472366 (а.с. 2), однак в матеріалах справи відсутній такий відеозапис, він не був направлений суду, що підверджується описом, підписаним ст. інспектором ВАП Т. Гамарник, відтак неможливо перевірити чи спростувати доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом «BMW 530D», номерний знак НОМЕР_1 11 квітня 2025 року.

Окрім того, апеляційний суд вважає за необхідне акцентувати на тому, що якість друку протоколу про адміністративне правопорушення не дає можливості прочитати його зміст.

Відтак апеляційний суд виснує, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних та допустимих доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

За відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом він не є суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, а тому за таке правопорушення не може нести відповідальність.

Відповідно до частини 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, оскільки матеріали справи не містять доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 01 травня 2025 року скасувати, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета