Справа № 444/1789/25
Провадження № 3/444/927/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2025 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Олещук М. М., розглянувши справу у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жовква Львівської області про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Рава-Руської об`єднаної територіальної громади Львівського району Львівської області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з протоколом про адміністративне правопорушення - проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , орган що видав 6390, виданий 26.02.2015 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено,-

за ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

17.05.2025 року приблизно о 02 год. 45 хв., в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Рава-Руська» під час проходження прикордонного контролю на в`їзд в Україну ОСОБА_1 пред`явила на паспортний контроль паспорт громадянина Держави Ізраїль для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Під час додаткового вивчення питання щодо наявності законних підстав для перетинання державного кордону України було встановлено, що особа є громадянкою України, що підтверджує паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , орган що видав 6390, виданий 26.02.2015 року. Тому використання паспорта громадянина Держави Ізраїль громадянкою України ОСОБА_1 є порушенням, яка відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про громадянство України" у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України, та своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги ст.ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМ України від 27.01.1995 року №57, тобто вчинила адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

На сайті «Судової влади»: Жовківський районний суд у розділі «громадянам», в якому є список справ призначених до розгляду, було розміщено інформацію про час та дату усіх судових засідань у цій справі, а також здійснено оголошення про виклик до суду на офіційному сайті суду, а тому, беручи до уваги той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 статті 204-1 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних документів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, проте не вживала заходів для явки до суду.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою.

Підстав для відкладення розгляду справи немає.

А тому, приходжу до переконання про можливість розгляду справи без участі особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, оскільки її неявка не перешкоджає розгляду справи.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, стверджується зібраними доказами, які знаходяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 003024Е від 17.05.2025 року;

- рапортами інспекторів державної прикордонної служби України від 17.05.2025 року;

- копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , орган що видав 6390, виданий 26.02.2015 року;

-копією паспорта громадянина Держави Ізраїль для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ст.4 Конституції України, в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Із Витягу з постанови КМУ від 27.01.1995 року №57 "Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянам" встановлено, що ці Правила з урахуванням вимог Законів України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну", "Про державний кордон України" і "Про Державну прикордонну службу України", Митного кодексу України, інших законодавчих актів України визначають порядок перетинання громадянами України державного кордону. Перетинання громадянами України (далі - громадянами) державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон (далі - пункти пропуску) за документами на право виїзду з України і вїзду в Україну: паспорт громадянина України для виїзду за кордон (загальногромадянський закордонний паспорт); дипломатичний паспорт; службовий паспорт; проїздний документ дитини; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу.

Оскільки початком здійснення прикордонного контролю є момент подання особою паспортного документу для перевірки, факт надання громадянином України паспортного документу громадянина іноземної держави кваліфікується як спроба незаконного перетинання державного кордону України, так як даний документ не може вважитися відповідним, тобто адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП правильно.

Призначаючи вид та міру стягнення правопорушника, враховую характер скоєного правопорушення, дані про особу правопорушника, яка до адміністративної відповідальності притягається вперше, її майновий стан.

Обставин, які б обтяжували або помякшували відповідальність правопорушника судом не встановлено.

Санкція ч.1 ст.204-1 КУпАП передбачає стягнення у виді штрафу або адміністративний арешт.

Згідно з ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

З врахуванням наведеного, місця, способу вчинення правопорушення, відношення правопорушника до вчиненого ним правопорушення, приходжу до переконання, що до правопорушника належить застосувати адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою він притягається до адміністративної відповідальності, а саме, у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір з останніми змінами та доповненнями, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2025 рік" становить 3028, 00 грн., а тому з правопорушника в користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись статтями 40-1, ч.1 ст.204-1, 283, 284, 287, 294, 307, 308, 310 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно з протоколом про адміністративне правопорушення - проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , орган що видав 6390, виданий 26.02.2015 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено) - 605 /шістсот п'ять/ грн. 60 коп. судового збору, який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя: Олещук М. М.