Справа № 626/1696/25
Провадження № 3/626/495/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

11.06.2025 року м. Берестин

Суддя Берестинського районного суду Харківської області Бєлостоцька О.В, розглянувши матеріал, який надійшов з Берестинського РВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Октябрське, Красноградського району, Харківської області, громадянки України, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , щодо вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-16 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 26 травня 2025 року близько 12 години 20 хвилин займалася видами господарської діяльності щодо якої є спеціальна заборона встановлена законом, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , здійснювала роздрібну торгівлю саморобними алкогольними напоями.

ОСОБА_1 під час розгляду справи вину визнала в повному обсязі, щиро розкаялась та пояснила, що вона є пенсіонеркою за віком, отримує пенсію, якої їй не вистачає на життєві потреби. У зв`язку із скрутним матеріальним становищем вигнала самогон та здійснювала його продаж за місцем проживання.

З`ясувавши позицію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення окрім її особистих пояснень у судовому засіданні, підтверджується наступними доказами: протоколом серії ВАД №696022 від 26 травня 2025 року, в якому ОСОБА_1 в своїх поясненнях вказала, що з протоколом згодна; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , фототаблицею.

Згідно зі статті 9 Кодексу України про адміністративне правопорушення адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Щодо юридичної відповідальності особи слід зазначити, що у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Також, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити надмірний тягар для особи».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпції щодо фактів.

Таким чином, вина ОСОБА_1 доведена в повному обсязі, кваліфікувати її дії необхідно за ч.1 ст. 164-16 КУпАП, як зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Обставина, що пом`якшує відповідальність особи є щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальність не встановлено.

Враховуючи обставини, встановлені під час судового розгляду, характер вчиненого правопорушення, особу винної, вважаю за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.164-16 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для виправлення останньої та попередження вчинення нових правопорушень.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору, що стягується з правопорушника, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 164-16 ч.1, 279, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-16 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень 00 копійок.

Штраф підлягає сплаті в 15 денний термін на розрахунковий рахунок: UA0020611 код одержувача 37874947, одержувач ГУДКСУ у Харківській області.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, в порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду.

Суддя