Справа № 145/723/25
Провадження №3/145/297/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2025 р. селище Тиврів

Суддя Тиврівського району Вінницької області Патраманський І. І. , розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючої, до адміністративної відповідальності притягувалася 05.06.2024 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (згідно протоколу),

за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 13.05.2025 серії ВАД № 309824, 13.05.2025 о 22:30 год. ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 , вчинила відносно своєї свекрухи ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: виражалася нецензурною лайкою, намагалась вчинити бійку, чим не спричинила тілесних ушкоджень, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

У судові засіданні (30.05.2025, 04.06.2025, 11.06.2025 та 16.06.2025) ОСОБА_1 не з`явилася, хоч про дати, час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, що підтверджується довідками про доставки SMS.

02.06.2025 до суду надійшли письмові пояснення на протокол про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, в яких ОСОБА_3 зазначила, що вину в інкримінованому правопорушенні не визнає. Пояснює, що 13.05.2025 близько 22 години вона прийшла до будинку ОСОБА_2 , матері її колишнього співмешканця ОСОБА_4 , яка проживає в АДРЕСА_2 , щоб забрати свою малолітню дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 не хотіла віддавати дитину, оскільки ображена на неї за притягнення її сина ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України, де вона була потерпілою особою. Вона забрала дитину і залишила помешкання ОСОБА_2 , жодних образ чи висловів нецензурного характеру вона в її адресу ОСОБА_2 не висловлювала, навпаки остання ображала її гідність, однак вона не реагувала та не відповідала. В подальшому, близько опівночі, до неї приїхали працівники поліції та повідомили, що ОСОБА_2 звинуватила її у вчиненні домашнього насильства, яким вона надала пояснення аналогічні тим, які надає зараз. Підтвердити відповідні обставини може свідок ОСОБА_6 , який був присутній при даній події, оскільки вона самостійно боялася приходити до вищезазначеного будинку. Просить провадження у справі закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, а розгляд справи провести за її відсутності.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони на розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 173-2 КУпАП, у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд зазначає, що адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинене повторно протягом року, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Необхідною умовою наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, є завдання шкоди фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого внаслідок перелічених у цій статті дій.

Як встановлено в судовому засіданні з пояснень особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, вини у вчиненні адміністративного правопорушення вона не визнає. Дій, вказаних в протоколі, по відношенню до свекрухи ОСОБА_2 не вчиняла.

Водночас, у доданих до протоколу поясненнях потерпілої не вказано, чи була завдана їй шкода фізичного чи психологічного характеру. А у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про завдання потерпілій шкоди психологічного характеру, хоча в чому полягала така шкода не вказано.

Із письмового пояснення свідка вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсно виник побутовий конфлікт з приводу місця перебування доньки ОСОБА_1 . Однак, зазначене пояснення не містить відомостей щодо вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства відносно ОСОБА_2 .

Щодо формулювання суті адміністративного правопорушення, то Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винність у скоєнні якого певною особою має доводитись в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винності особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

ОСОБА_1 в письмових поясненнях категорично заперечує факт вчинення домашнього насильства відносно потерпілої. Доказів, які б підтверджували б вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, до суду не надано.

Як вбачається з письмових пояснень сторін, між ними відбулась сварка, однак суд зазначає, що сама по собі сварка не формує собою домашнє насильство та утворює склад адміністративного правопорушення лише у тому випадку, коли дії порушника викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному або фізичному здоров`ю особи.

Крім цього, в протоколі серії ВАД № 309824 від 13.05.2025, що складені за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, зазначено, що ОСОБА_1 05.06.2024 притягувалась до адміністративної відповідльності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Однак, жодних доказів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, матеріали справи не містять.

З досліджених в судовому засіданні доказів, а саме, протоколу про адміністративне правопорушення, письмових пояснень, не вбачається підстав для висновку про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства.

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 1 ст. 254 КУпАП при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. Протокол повинен складатися у точній відповідності із законом, оскільки відповідно до приписів ст. 254 КУпАП за своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до змісту ст. 279 КУпАП, при розгляді справи про притягнення конкретної особи до адміністративної відповідальності, саме протокол про адміністративне правопорушення, як процесуальний документ, є предметом дослідження та оцінки суддею в судовому засіданні при розгляді справи по суті.

Системний аналіз приписів ст. 7, 254, 279 КУпАП визначає, що суд здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення та вирішує питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення складеного щодо неї.

Згідно зі статтею 2 Закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» рішення ЄСПЛ є обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції. При цьому стаття 17 зазначеного Закону визначає, що національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008р., заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого. У своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує на тому, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд. Суть порушення, яке має значення для справи, формулюється у протоколі про адміністративне правопорушення. Саме цей документ встановлює в чому полягає правопорушення, тоді як суд, покликаний винести постанову, має лише обмежені повноваження щодо встановлення наявності / відсутності вини особи у скоєному.

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що до суду не надано належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За встановлених при розгляді справи обставин, суд трактує всі сумніви на користь особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, і доходить висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тому провадження в справі слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 173-2, 247, 252, 280, 284-285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її винесення.

Суддя Патраманський І. І.