Справа № 645/2936/25
Провадження № 3/645/775/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року м. Харків

Суддя Немишлянського районного суду м.Харкова Шевченко Г.С., розглянувши справи, які надійшли з УПП в Харківській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працює, адреса мешкання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 126, ч. 4 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

06.05.2025 до суду надійшли дві справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1№311814 від 25.04.2025 року, ОСОБА_1 , 25.04.2025 року о 17 год. 05 хв. в м. Харкові, вул. Єдності, буд.180, керував транспортним засобом Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування таким транспортним засобом, правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1А Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1№311831 від 25.04.2025 року, 25.04.2025 року о 17 год. 05 хв. в м. Харкові, вул. Єдності, буд.180, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_2 , та вживав після ДТП, яка відбулась 25.04.2025 об 17-05 в м.Харкові по вул. Єдності, 180 за його участі алкоголь, що підтверджується тестом Драгера №3259 від 25.04.2025, результат огляду становить 1,68 проміле. Водій з результатами огляду згоден, чим порушив п. 2.10 «Є» ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Постановою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 07.05.2025 року справа № 645/2936/25 провадження №3/645/775/25, №645/2937/25, провадження №3/645/776/25 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч.4 ст. 130 КУпАП- об`єдні в одне провадження та присвоєно їм номер справи № 645/2936/25, провадження №3/645/775/25.

ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

У відповідності до положень ст.268КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126, ч. 4 ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою.

У силу ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі „Смірнова проти України.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов до наступного.

Відповідно ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Відповідно до п. 2.9. «а» «Правил дорожнього руху», водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних речовин чи перебування під впливом лікарських препаратів.

Відповідно до приписів частини 4 статті 130 КУпАП відповідальність настає за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень підтверджений дослідженими судом доказами, а саме:

- протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №311814 від 25.04.2025 та серії ЕПР1№311831 від 25.04.2025;

- відеозаписами з місця вчинення адміністративного правопорушення,

-рапортом інспектора поліції,

- довідкою про повторність,

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 25.04.2025,

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 25.04.2025,

-постановою серії ЕПР1№311800 від 25.04.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

постановою серії ЕНА№3376960 від 30.10.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн.,

-постановою Жовтневого районного суду м.Харкова від 27.08.2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування ТЗ строком на 1 рік,

-результатами тесту Алкотест 6820, прилад ARHК 0123, позитивний результат 1,68 проміле.

Суд вважає, що зазначені докази в сукупності є достатніми для підтвердження винуватості у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 130 КУпАП та ч. 5 ст. 126 КУпАП. Доказів на спростування вказаного ОСОБА_1 , суду надано не було.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні судом не встановлені. Обставини, що обтяжують відповідальність судом не встановлено.

Обставини правопорушення об`єктивно підтверджуються сукупністю зібраних по справі доказами.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 , зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Жодних доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) до суду не надано.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейського суду з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Згідно з обліковими даними ІПНП ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 , що підтверджується довідкою за підписом інспектора ВАП Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Демченка В.

Згідно матеріалів справи, транспортний Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_2 , належить ТОВ «Таксовичкофф».

Відповідно до ч. 2ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи, які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто суд вважає накласти стягнення у межах санкції за ч.5 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн. 00 коп., із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років та без конфіскації транспортного засобу, оскільки матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували, що транспортний засіб є у приватній власності порушника.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36, ст. 40-1, ч. 5 ст. 126, ч. 4 ст. 130, ст. 221,251-252,268,279, 280,283-285,294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 4 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч.5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн 00 коп., із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про накладення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Немишлянський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з моменту її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Повний текст постанови виготовлено 17 червня 2025 р.

Суддя