ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 619/1597/25 Головуючий суддя І інстанції Риков М.І.
Апеляційне провадження № 33/818/951/25 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ч.3 ст.172-20 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакули Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дергачівського районного суду Харківської області від 17 квітня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дергачівського районного суду Харківської області від 17.04.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, одруженого, військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн.

Постановою встановлено, що 08.03.2025 о 15 год. 35 хв. молодший сержант ОСОБА_1 під час виконання службових обов`язків за адресою: Харківська область, Харківський район, був виявлений представниками військової частини НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння.

В подальшому, ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 та проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу АЛКОНТ-М (№ 00253). Результат огляду 2.41 проміле. Відповідно до акта медичного огляду ОСОБА_1 знаходиться в нетверезому стані під час виконання службових обов`язків в умовах особливого періоду.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді Дергачівського районного суду Харківської області від 17.04.2025 скасувати, а провадження у справі щодо нього за ч.3 ст.172-20 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю складу цього правопорушення.

Свої апеляційні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що висновки суду, що викладені в оскаржуваній постанові, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки 08.03.2025 о 15 год. 35 хв. він не перебував у стані алкогольного сп`яніння під час виконання службових обов`язків, а його вина у вчиненні правопорушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП не підтверджується долученими доказами у справі, які є неналежними та недопустимими.

Крім того, апелянт зазначає, що огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено з порушенням вимог ст.266-1 КУпАП, суд допустив неповноту судового розгляду та порушив його право на захист, оскільки судовий розгляд було проведено за його відсутності та не дослідив усі докази і не розглянув його клопотання про закриття кримінального провадження, а усі документи він підписав, а також надав письмові пояснення, в стані емоційного напруження та без належного усвідомлення їх юридичних наслідків.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, також просить поновити йому пропущений строк апеляційного оскарження постанови судді Дергачівського районного суду Харківської області від 17.04.2025, посилаючись на те, що судовий розгляд в суді першої інстанції було проведено за його відсутності, а після ознайомлення з оскаржуваною постановою він одразу склав та подав апеляційну скаргу, у зв`язку з чим зазначає, що він не мав об`єктивної можливості подати апеляційну скаргу у строк, передбачений чинним законодавством.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

За таких обставин, з метою належного дотримання конституційних засад забезпечення доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення, - відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, але останній повідомлявся судом апеляційної інстанції про дату, місце та час апеляційного розгляду шляхом надсилання йому засобами поштового зв`язку судової повістки, яка повернулася до суду у зв`язку з відсутністю адресату за вказаною адресою.

26.05.2025 ОСОБА_1 отримав судову повістку в електронному вигляді, що підтверджується відомостями довідки отримання судової повістки у вигляді СМС-повідомлення на номер мобільного телефону, який зазначений в поданій апеляційній скарзі, що повністю відповідає Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасників судового процесу, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 №28.

Крім того, 28.05.2025 на електронну пошту Харківського апеляційного суду надійшло заява ОСОБА_1 про проведення апеляційного розгляду за його відсутності, оскільки внаслідок виконання бойових завдань він позбавлений можливості особисто прийняти участі в суді апеляційної інстанції.

При цьому, суд апеляційної інстанції керується практикою ЄСПЛ, а саме рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 в справі "Пономарьов проти України", в якому наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Разом з цим, належить врахувати, що саме ОСОБА_1 є ініціатором апеляційного перегляду постанови судді Дергачівського районного суду Харківської області від 17.04.2025.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

За таких обставини, апеляційний суд, враховуючи заяву ОСОБА_1 про проведення апеляційного розгляду за його відсутності, а також те, що останній був належним чином повідомлений про місце, дату та час апеляційного розгляду, апеляційний суд вирішив провадити апеляційний перегляд оскаржуваної постанови без участі апелянта, з урахуванням наявних відомостей у матеріалах справи та доводів апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , з наступних підстав.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

З аналізу наведених вище норм вбачається, що оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.

За таких обставин, згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не наведено об`єктивних відомостей, які спростовують висновки суду щодо його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Цих обставин також не встановлено і судом апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови.

Так, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні з 24.02.2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово було продовжено та діє і на час апеляційного розгляду.

Відповідно до ст.ст. 11, 16, 17 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, крім іншого, такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників).

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Диспозицією ч.3 ст.172-20 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за дії, передбачені ч.1 або ч.2 цієї статті, вчинені особою в умовах особливого стану, зокрема за виконання військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами обов`язків військової служби в стані сп`яніння.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (про правопорушення, вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків, - стаття 44, частини друга і третя статті 123, статті 172-10 - 172-20, 173, 174, 178, 182, 184-1, 185 і 185-7).

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме відомостями: протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНХ-2/1126 від 08.03.2025; акту №447 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу; роздруківки тесту на алкоголь, проведеного за допомогою приладу Алконт-М №00253, від 08.03.2025; письмових пояснень ОСОБА_1 від 08.03.2025; копії військового квитка серії НОМЕР_2 .

Зокрема, з відомостей протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНХ-2/1126 від 08.03.2025 вбачається, що він складений у відповідності до ст.ст. 254-256 КУпАП, в якому зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та який особисто підписав останній (а.с.1-3).

При цьому, відповідно до цього протоколу, у ньому зазначені вимоги ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, з положеннями яких ОСОБА_1 було особисто ознайомлено, про що свідчить підпис останнього у відповідній графі (а.с.1 зворотна сторона).

Крім того, ОСОБА_1 у цьому протоколі не зазначав щодо будь-яких порушень під час проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння, але особисто вказав, що визнає свою провину та згоден (а.с.3).

Більш того, в своїх письмових поясненнях від 08.03.2025 ОСОБА_1 особисто зазначив, що він визнає свою провину (а.с.6-7).

Згідно відомостей копії військового квитка серії НОМЕР_2 , молодший сержант ОСОБА_1 станом на 08.03.2025 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_3 (а.с.8).

Окрім цього, з акту №447 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду за допомогою Алконт-М складає 2,41 проміле. Огляд проведено у зв`язку із встановленням у ОСОБА_1 наступних ознак алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини роту; порушення координації рухів; порушення мови; різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. З результатами огляду ОСОБА_1 згоден, що засвідчив особистим підписом (а.с.5).

З роздруківки технічного засобу Алконт-М вбачається, що 08.03.2025 о 16 год. 35 хв. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу Алконт-М (прилад №00253) та результат огляду складає 2,41 проміле. З результатами огляду ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його підпис у відповідній графі роздруківки (а.с.4).

При цьому, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 фактично не заперечує факту проходження ним 08.03.2025 о 16 год. 35 хв. огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу Алконт-М №00253.

Також апеляційний суд зауважує, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено 08.03.2025 в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про свідчить їх особистий підпис в акті огляду на стан алкогольного з використанням спеціального технічного засобу №447, а тому відсутні будь-які порушення вимог ст. 266-1 КУпАП, у зв`язку з чим апеляційна скарга в цій частині є безпідставною та необґрунтованою.

Належить також взяти до уваги, що протокол про військове адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, складений відповідно до вимог ст.256 КУпАП та Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 329 від 23.10.2021, у тому числі щодо зазначення у ньому дати і місця його складання, посади, прізвища, імені, по батькові особи, яка його склала; відомостей про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місця, часу вчинення і суті адміністративного правопорушення, зафіксовані у ньому відомості узгоджуються із сукупністю інших доказів, тому суд доходить висновку, що цей документ складений у передбачений законодавством спосіб та є належним і допустимим доказом.

Суд бере до уваги те, що, незважаючи на незгоду на час апеляційного розгляду із діями працівників Військової служби правопорядку, в тому числі під час доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , складання протоколу про адміністративне правопорушення та адміністративних матеріалів за цим протоколом, останній не скористався своїм процесуальним правом і він не звертався зі скаргами на дії цих осіб до їх керівництва або до відповідних вищих посадових осіб, хоча мав для цього достатньо часу.

Стороною захист також не оскаржувані дії керівництва цих посадових осіб щодо неналежного проведення службової перевірки в порядку, визначеному КАС України.

Крім того, ОСОБА_1 не надано суду доказів про те, що він звертався до правоохоронних органів із заявою, в порядку ст.214 КПК України, щодо внесення відомостей до ЄРДР з метою порушення кримінального провадження за фактом фальсифікації матеріалів цієї справи та перевищенні своїх службових повноважень працівниками Військової служби правопорядку, а тому апеляційні доводи в цій частині, в тому числі щодо безпідставного складання адміністративного протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНХ-2/1126 від 08.03.2025 за ч.3 ст.172-20 КУпАП, є необґрунтованими та суб`єктивними.

Посилання ОСОБА_1 на той факт, що матеріалами справи не доведено, що він знаходився під час виконання службових обов`язків на момент його виявлення 08.03.2025 о 15 год. 35 хв. та затримання з метою доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння, апеляційним судом не приймається, оскільки відповідних відомостей, які б це спростовували стороною захисту не надано.

Апеляційний суд також зазначає, що ОСОБА_1 не заявляв будь-яких клопотань про виклик та допит свідків з метою підтвердження його версії про те, що він 08.03.2025 не виконував обов`язків військової служби та не перебував в стані алкогольного сп`яніння, а також не надано відповідних доказів з цього приводу.

Тобто, зазначені обставини, унеможливлюють будь-які посилання апелянта на незаконність дій працівників Військової служби правопорядку щодо складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНХ-2/1126 від 08.03.2025 за ч.3 ст.172-20 КУпАП та адміністративних матеріалів за цим протоколом.

Твердження ОСОБА_1 про те, що у роздруківці технічного засобу Алконт-М не вбачається повної дати та час проходження огляду, є безпідставними та неспроможними, оскільки такі доводі повністю спростовуються відомостями цієї роздруківки, з якої зокрема вбачається: дата проведення огляду 08.03.2025; час тесту 16 год. 35 хв.; тест №9263; дата повірки 09.08.2024; прилад Алконт-М №00253; місце проведення ІНФОРМАЦІЯ_3 ; результат 2,41 проміле; до протоколу серії ДНХ-2 №1126 (а.с.4).

Апеляційний суд також зазначає, що відомості вищезазначеної роздруківки технічного засобу Алконт-М повністю спростовують доводи клопотання ОСОБА_1 провадження у справі, які він подавав до суду першої інстанції та про які він зазначає в своїй апеляційній скарзі.

Також суд зауважує, що ОСОБА_1 не заперечує факту проходження ним огляду на стан сп`яніння в ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За таких обставин, проведений 08.03.2025 огляд військовослужбовця ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у ХЗВ ВСП не є таким, що проведений з порушенням будь-яких положень ст. 266-1 КУпАП, тому не може бути визнаний недійсним.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про порушення судом першої інстанції його права на захист через проведення судового розгляду за його відсутності, на переконання апеляційного суду, такі твердження апелянта також є суб`єктивними та необґрунтованими, оскільки судом першої інстанції ОСОБА_1 повідомлявся про місце, дату та час судових засідань від 04.04.2025 та від 17.04.2025, але останній так і не з`явився до суду першої інстанції, надавши електронною поштою письмові заяви про розгляд справи за його відсутності у зв`язку з неможливістю прибуття в судове засідання через виконання ним бойових завдань (а.с.33, 34).

Крім того, судом апеляційної інстанції прийнято до розгляду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дергачівського районного суду Харківської області від 17.04.2025 та судом надано стороні захисту достатньо часу для подання нових доказів у справі на підтвердження їх версії щодо незаконності і необґрунтованості оскаржуваної постанови, але ОСОБА_1 цією процесуальною можливістю не скористався і не з`явився в судове засідання до апеляційного суду, не надавши суду нових доказів, які могли спростувати висновки суду першої інстанції, що викладені в оскаржуваній постанові, у зв`язку з чим апеляційна скарга в цій частині також є необґрунтованою та безпідставною.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 , які він зазначив в апеляційній скарзі, щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, розцінюється апеляційним судом як спосіб захисту і уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1) ст.6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень («Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції»), (dec.); «Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2») [ВП], § 41).

Отже, під час апеляційного перегляду встановлено, що суд першої інстанції дійшов правльного висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, яке підтверджується доказами, які доповнюють один одного та були досліджені під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів. Такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

За таких обставин, враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Безумовних підстав для скасування постанови суду першої інстанції при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновивши йому процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Дергачівського районного суду Харківської області від 17 квітня 2025 року щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Дергачівського районного суду Харківської області від 17 квітня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков