КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 759/8996/24 Апеляційне провадження № 33/824/83/2025Головуючий у суді першої інстанції - Поплавська О.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2025 року суддя Київського апеляційного суду Нежура В.А., при секретарі Ольшевській Ю.М., розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 10 травня 2024 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за статтею 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 18.04.2024, цього ж дня приблизно о 10 год. 30 хв. в м. Києві по Кільцевій в напрямку ст. м. «Академмістечко», водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_1 , під час перестроювання не надав перевагу в русі автомобілю «Toyota» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався у тій смузі, на яку він мав намір здійснити перестроювання, унаслідок чого відбулося зіткнення, що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 10 травня 2024 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що дорожня ситуація не могла розвиватись таким чином, як вказано у протоколі, а пояснення водія ОСОБА_2 , є технічно неспроможними.

Вказував, що рухаючись в крайній лівій з двох полос руху на автомобілі «Пежо» д.н.з. НОМЕР_1 по Кільцевій дорозі, побачив як позаду нього порушуючи швидкісний режим на великій швидкості наближався автомобіль «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2 , який на думку ОСОБА_1 міг вчинити з ним ДТП, у зв`язку з чим останній почав змінювати напрямок руху для уникнення ДТП, однак уникнути зіткнення не зміг.

Зазначав, що протокол та схема ДТП додана до протоколу не відповідають обстановці місця ДТП, та вимогам Інструкції.

Постановою Київського апеляційного від 27 червня 2024 року було призначено у справі судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03057, м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, 6).

10 квітня 2025 року до Київського апеляційного суду надійшов Висновок експертів за результатами проведення комісійної автотехнічної експертизи від 04 квітня 2025 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Володарський В.Л. підтримали подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити.

ОСОБА_2 та його захисник - адвокат Новікова В.О. заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши пояснення, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 124 КУпАП передбачають відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.4 Правил дорожнього руху передбачено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 Правил дорожнього руху передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.3 б Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з пунктом 8.1 Правил дорожнього руху регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до пункту 8.5 Правил дорожнього руху дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.

Відповідно до підпункту "б" пункту 9.2. Правил дорожнього руху водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Пункт 10.1 Правил дорожнього руху покладає на водія обов`язок перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно висновку експертів за результатами проведення комісійної судової автотехнічної експертизи № 7796/7797/24-52 від 04.04.2025, з причин викладених у дослідницькій частині пояснення водія ОСОБА_2 , в частині того, що він рухався в середній смузі безпосередньо перед ДТП слід вважатися технічно неспроможним, а в частині стосовно відсутності маневрування безпосередньо перед ДТП можуть вважатися технічно спроможними. Пояснення водія ОСОБА_1 в частині того, що він рухався у лівій з двох смуг, не суперечать зафіксованим дорожнім умовам в місці скоєння ДТП і можуть вважатись технічно спроможними, однак в частині того, що автомобіль TOYOTAзмістився в ліву смугу є технічно неспроможним. Пояснення водія ОСОБА_1 в частині того, що зіткнення автомобілів сталося у лівій (третій) смузі є технічно неспроможні. З технічної точки зору, автомобіль TOYOTA під керуванням водія ОСОБА_2 не може опинитися у зафіксованому положенні, без зміни свого попереднього напрямку руху ліворуч. В дорожній обстановці, що склалася, водій автомобіля TOYOTAОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до п.п. 1.10, 11.9 ПДР України. Водій автомобіля PEUGEOTОСОБА_1 в даному випадку повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1. ПДР України.

Вказано, що в діях водія ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 1.10 ПДР України, які знаходять в причинно-наслідковому зв`язку із ДТП. Дії водія ОСОБА_1 з технічної точки зору, не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР і зазначена невідповідність знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку із ДТП.

За результатами судового розгляду та відповідно до висновку автотехнічної експертизи № 7796/7797/24-52 від 04.04.2025, встановлено, що пояснення ОСОБА_1 в частині того, що зіткнення відбулося в крайній лівій смузі, а також про перестроювання водієм «Toyota» - є технічно неспроможними. Експертиза підтвердила, що саме ОСОБА_1 під час зміни смуги не забезпечив безпечність маневру та не переконався у відсутності перешкод для руху, чим порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Водночас, у висновку експертизи також вказано на окремі невідповідності діям водія автомобіля TOYOTA ОСОБА_2 вимогам пункту 1.10 Правил дорожнього руху.

Разом з тим, слід зазначити, що предметом розгляду суду апеляційної інстанції є апеляційна скарга ОСОБА_1 , якою оскаржено постанову про притягнення його самого до адміністративної відповідальності. Питання про наявність чи відсутність вини у діях водія ОСОБА_2 у межах даного провадження не вирішується, не оскаржувалося та не є предметом перегляду апеляційного суду.

Таким чином, з огляду на зібрані докази, оцінку їх судом першої інстанції, а також висновок судової експертизи, суд вважає, що дії ОСОБА_1 обґрунтовано кваліфіковано за статтею 124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що дорожня ситуація не могла розвиватися так, як зазначено у протоколі, а пояснення ОСОБА_2 є технічно неспроможними не ґрунтується на матеріалах справи, адже висновком судової автотехнічної експертизи № 7796/7797/24-52 від 04.04.2025 встановлено, що пояснення ОСОБА_2 в частині відсутності маневрування перед ДТП є технічно спроможними. Водночас саме пояснення ОСОБА_1 в частині того, що зіткнення відбулося в лівій смузі - визнано технічно неспроможним. Тобто експертиза спростовує викладений в апеляційній скарзі варіант розвитку подій.

Довід про те, що ОСОБА_1 змінював напрямок руху з метою уникнення ДТП - не підтверджується матеріалами справи, адже як убачається, саме дії ОСОБА_1 із перестроювання без надання переваги транспортному засобу, що рухався у суміжній смузі, стали безпосередньою причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Довід про невідповідність протоколу та схеми місця ДТП реальній обстановці є оціночним та спростовується зібраними доказами.

Отже, доводи апеляційної скарги спростовуються висновком судової автотехнічної експертизи, який ґрунтується на всебічному дослідженні обставин ДТП, а також зібраними доказами.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, вмотивованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 10 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду