Номер провадження: 33/813/563/25
Номер справи місцевого суду: 521/3953/24
Головуючий у першій інстанції Тополева Ю. В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

09.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Коновалової В.А.,

за участю секретаря судового засідання Нечитайло А.Ю.,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Маліцького Миколи Володимировича

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса в залі суду

апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Маліцького Миколи Володимировича

на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст постанови суду першої інстанції

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Маліцький М.В. просить постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2024 року скасувати та провадження по справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що у протоколі про адміністративне правопорушення вказані обставини, які не мали місце 14 лютого 2021 року об 00 год 00 хв та акт огляду в свою чергу також не відповідає обставинам справи з огляду на відсутність інформації щодо результатів огляду із зазначенням проміле за наслідками освідування. При цьому, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності стверджує про наявність в даному випадку провокації працівників поліції, спрямованої на отримання відмови особи від проходження огляду та з метою подальшого складення адмін матеріалів.

Також захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності зауважує, що відеозапис інспектора поліції не може бути використаний як беззаперечний доказ в даному випадку, оскільки в протоколі не зазначено ні назви, ні моделі, ні серійного номеру пристрою, який застосовувався.

Окрім того, скаржник посилається на положення ст. 38 КУпАП, стверджуючи про закінчення на момент розгляду даної справи строків накладення адміністративного стягнення визначенні положеннями даної статті, а тому наявні підстави для закриття провадження у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В судовому засіданні 07 квітня 2025 року задоволено клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про виклик свідка ОСОБА_2 та відкладено розгляд справи на 21 квітня 2025 року для вчинення відповідних процесуальних дій. Судову повістку направлено засобами поштового зв`язку свідку ОСОБА_2 на зазначену ним в письмових поясненнях адресу проживання. На адресу суду повернулося рекомендоване повідомлення із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

21 квітня 2025 року у зв`язку із надходженням на адресу суду заяви захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності судове засідання було відкладено на 19 травня 2025 року, в тому числі й повторно відправлено судову повістку про виклик свідку ОСОБА_2 , яка повернулася на адресу суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

19 травня 2025 року в судовому засіданні задоволено клопотання захисника особи, яка притягнуться до адміністративної відповідальності про відкладення розгляду справи з метою забезпечення явки в судове засідання свідка ОСОБА_2 та зобов`язано скаржника забезпечити відповідну явку.

В судове засідання 09 червня 2025 року свідок не з`явився, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на повторному виклику даного свідка не наполягав, у зв`язку із чим вирішено справу розглядати за наявною явкою.

Адвокат Маліцький М.В., який дії в інтересах ОСОБА_1 , в судову засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, оскаржувану постанову просив скасувати та провадження по справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно положень ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив із того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 732774 від 14 лютого 2024 року, направленням на огляд, а також відеозаписом з місця вчинення правопорушення.

Апеляційний суд погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Матеріалами протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 732774 встановлено, що 14 лютого 2024 року ОСОБА_1 близько 00 год 00хв в м. Одеса по Адміральському проспекту 10 керувала транспортним засобом SUZUKI SX4, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальністьпередбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 2.5 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 № 1452/735, а саме п. 2 розділу 1 встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Перелік відповідних ознак сп`яніння міститься в п. 3 та п. 4 розділу 1 даної Інструкції.

Згідно п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду (п. 5 Порядку № 1103).

При цьому, згідно п. 4 розділу 2 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, в тому числі й фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень (п. 1 ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію»).

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення працівниками поліції долучено відеозаписи, а саме 471188 та 470615, які містяться на оптичному носії інформації. Про долучення відповідних відеозаписів також міститься відмітка в акті огляду. При цьому, використання працівниками поліції спеціальних технічних приладів фото- та відео фіксації прямо передбачена положеннями ЗУ «Про Національну поліцію» та Інструкціє № 1452 і Порядком № 1103, якими безпосередньо визначена процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду. Вимог щодо накладення відповідно цифрового підпису тощо зазначені положення в свою чергу не містять.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи відеозаписи з боді камер працівників поліції, вбачається, що події відбувалися 14 лютого 2024 року (згідно відмітки на вказаних відеозаписах та фіксація починається близько 23 год 58 хв), що відповідає змісту складеного відносно ОСОБА_1 протоколу, а саме безпосередньо в частині дати та часу, а тому відповідно доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими та відхиляються апеляційним судом.

З відео 471188 вбачається, що після повідомлення працівником поліції про наявність у особи ознак алкогольного сп`яніння, наявність яких в свою чергу останньою не заперечувалося, ОСОБА_1 виявляла бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору «Драгер», однак пройти даний огляд фізично не змогла. В подальшому їй було детально роз`яснено порядок проходження огляду та наслідки, в тому числі й її право проїхати до медичного закладу для проходження відповідного огляду.

Натомість, на запитання поліцейського «чим бажаєте ви проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння» ОСОБА_1 відповіла відмовою, зазначаючи, що в цьому немає сенсу (відео 471188, 17 хв 07 сек). Окрім наведеного, слід також зазначити, що наявність в особи відповідних ознак алкогольного сп`яніння чітко вбачаються з долучених до матеріалів справи відеозаписів з боді камер працівників поліції та сам факт вживання алкогольних напоїв в день складення протоколу про адміністративне правопорушення підтверджується в тому числі й безпосередньо особою, яка притягується до адміністративної відповідальності (відео 471188, 15 хв 50 сек).

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою, у відповідності до положень вказаного п. 5 Порядку № 1103, для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

При цьому, наявність в особи ознак алкогольного сп`яніння, в тому числі підтверджується й письмовими поясненнями свідка зазначених в протоколу подій ОСОБА_2 , присутність якого під час спілкування поліцейських з особою, яка притягується до адміністративної відповідальності та складення адмін матеріалів, також фіксується відеозаписом з боді камер, долучених до матеріалів.

Необґрунтованими є доводи захисника, що відеозапис не засвідчений електронним цифровим підписом, оскільки законодавством не передбачено вказане.

Відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У рішенні ЄСПЛ від 2.07.2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву».

Стосовно доводів апеляційної скарги про здійснення судом першої інстанції розгляду справи за відсутністю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника, слід зазначити наступне.

Розгляд справи в суді першої інстанції призначався на 14.05.2025 року, 11.06.2024 року, 12.09.2024 року, 27.11.2024 року, 12.12.2024 року.

ОСОБА_1 та її захисник Маліцький М.В.участі у судовому засіданні, призначеному на 12.12.2024 року не приймали.

Однак, адвокат Маліцький М.В. звертався до суду першої інстанції з клопотаннями про закриття адміністративного провадження, повернення адміністративної справи на доопрацювання, приймав участь у судовому засіданні 27.11.2024 року, та неодноразово звертався із клопотаннями про відкладення розгляду справи.

У своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Слід також зауважити, що положеннями ст. 268 передбачено перелік випадків, коли присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, а саме - при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу. Стаття 130 КУпАП у вказаний перелік не входить, а тому присутність такої особи під час розгляду справи по суті не є обов`язковою.

З огляду на зазначене в своїй сукупності, відповідні доводи апеляційної скарги в даній частині також відхиляються апеляційним судом.

З огляду на те, що положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність в тому числі й за відмову особи від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, зважаючи на фіксування підтвердження особи факту вживання алкогольних напоїв та фіксування відмови особи від проходження огляду на сан алкогольного сп`яніння, висновки суду щодо наявності в діях особи складу зазначеного адміністративного правопорушення є законними та обґрунтованими, оскільки наявними матеріалами справи «поза розумним сумнівом» підтверджується даний факт.

Стосовно посилань скаржника на застосування в даному випадку положень п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадкузакінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Положеннями ст. 38 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

Згідно складеного відносно ОСОБА_1 , протоколу, адміністративне правопорушення вчинено останньою 14 лютого 2024 року. Постанову про визнання особи винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення адміністративного стягнення в межах даної статті, винесено 12 грудня 2024 року, тобто у визначений положеннями ст. 38 КУпАП строк. Зважаючи на відсутність за результатами перегляду даної постанови суду першої інстанції законних та обґрунтованих підстав для її скасування, положення ст. 38 КУпАП в даному випадку застосуванню на стадії апеляційного розгляду не підлягають.

Відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова Малиновського районного суду м. Одеси - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Маліцького Миколи Володимировича - залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Коновалова