Справа № 931/99/25
Провадження № 3/931/133/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року селище Локачі

Суддя Локачинського районного суду Волинської області Кідиба Т. О., за участю: захисника - Прояви І.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Сектора поліцейської діяльності №1 (сел. Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не притягався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИЛА:

04.02.2025 року о 15:57 у селищі Локачі по вул. Луцькій, 33 ОСОБА_1 керував автомобілем "DAF XF 510 FT", д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився на місці зупинки ТЗ та у медичному закладі, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Захисник ОСОБА_1 - Проява І.В. у судовому засіданні просила закрити провадження у справі, оскільки у протоколі не відображено такої обов`язкової ознаки, характерної для алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота, про що зауважується в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція). Також, на відео поліцейський вказав тільки ознаку - поведінка, що не відповідає обстановці, а в протоколі зазначено також виражене тремтіння пальців рук.

Крім того, ОСОБА_1 не роз`яснено наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, у матеріалах справи відсутнє направлення на такий огляд. Після складання протоколу за ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Також вважає, що в обстановці, яка склалась наявні провокативні дії поліцейських з метою складання протоколу за ст. 130 КУпАП, позаяк спочатку ними запевнялось ОСОБА_1 у винесенні постанови тільки за порушення правил дорожнього руху - проїзд вантажним автомобілем на заборонений знак.

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, в тому числі відеозапис, доданий до матеріалів справи, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов наступного висновку.

Так, згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеного пункту ПДР України передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і відмову осіб від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 1 ст.256 КпАП України встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити в тому числі дані про дату і місце його складення, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення

Такі ж вимоги містяться у п. 9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджених наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941, відповідно до яких вимагається викладення у протоколі суті адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складений протокол.

Викладене свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується із практикою та позицією ЄСПЛ.

За змістом закону (КУпАП), розгляд справи здійснюється лише щодо особи, відносно якої складений протокол та в межах цього протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із протоколу про адмінправопорушення серії ЕПР1 № 238421 від 04.02.2025 року, ОСОБА_1 інкримінується факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом, тобто, порушення п.2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Від підписання протоколу та отримання його копії водій відмовився.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 поліцейськими надано протокол про адмінправопорушення серії ЕПР1 № 238421 від 04.02.2025 року, постанову серії ЕНА № 4004970 від 04.02.2025 року (якою зафіксовано порушення п. 8.4 "в" ПДР), та диск з відеозаписом події.

Із дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що 04.02.2025 року працівниками поліції було зупинено ОСОБА_1 через порушення правил дорожнього руху- проїзд вантажним автомобілем на заборонений знак. Під час спілкувння з приводу даного порушення, працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки вбачали ознаки алкогольного сп`яніння (поведінка, що не відповідає обстановці), на що ОСОБА_1 зреагував агресивно, мотивуючи це тим, що йому необхідно здійснити доставку вантажу. Працівниками поліції було двічі запропоновано йому пройти огляд на стан сп`яніння, як на місці зупинки так і в медичному закладі, і ОСОБА_1 двічі дав їм ствердну відповідь, про те, що він відмовляється це робити, і щоб вони складали на нього постанову за проїзд на заборонений знак. Після того, як працівнками поліції було винесено постанову з приводу даного порушення, і розпочато складання протоколу за ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 почав наполягати на проведенні тестування на алкоголь, на що поліцейський заперечив, пояснивши, що уже складає протокол і його відмова від проходження огляду зафіксована на відео.

Фактичні обставини справи свідчать про те, що хоча відеозаписом і не зафіксований рух автомобіля "DAF XF 510 FT", д.н.з. НОМЕР_1 , однак ОСОБА_1 на відеозаписі сам визнає керування ним у вказаних у протоколі час і місці, отже факт керування ніким не заперечується, і вважається доведеним.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.1 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Суд вважає безпідставним твердження захисника про обов`язковість встановлення такої ознаки, як запах алкоголю з порожнини рота, характерної для алкогольного сп`яніння, позаяк огляд на стан сп`яніння проводиться за наявності будь яких ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, куди входять (запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці).

Доводи захисника про те, що у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу, правильності висновків суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не спростовують, позаяк ОСОБА_1 за наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння, на пропозицію працівника поліції відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і на місці зупинки поліцейським і в закладі охорони здоров`я.

Щодо твердженя захисника про наявність провокативних дії зі сторони поліцейських відносно ОСОБА_1 , оскільки спочатку ними запевнялось у винесенні постанови тільки за порушення - проїзд вантажним автомобілем на заборонений знак, суд зазначає наступне.

Так, на відеозаписі чітко зафіксовано, що працівниками поліції після встановлення вказаного правопорушення, було виявлено у ОСОБА_1 відповідні ознаки акогольного сп`яніння та запропоновано пройти тестування або огляд в медичному закладі. Ці два правопорушення не є взаємопов`язаними і після встановлення кожного з них поліцейськими вчинялися відповідні дії для їх документування. Будь якого тиску чи прохань з боку працівників поліції відеозапис не містить. Відмова ОСОБА_1 є чіткою, його поведінка не відповідала обстановці, була агресивною відносно поліцейського, який, на думку суду, не безпідставно запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, що при проходженні на місці зупинки, за наявності впевненості у не вживанні алкогольних напоїв не зайняло би багато часу. Лише після початку складення протоколу через певний проміжок часу ОСОБА_1 заявив, що не відмовляється проходити огляд.

Таким чином, оцінюючи такий перебіг події, проаналізувавши дії поліцейських та ОСОБА_1 , що зафіксовані на відео, співставивши їх із доводами захисника,приходжу висновку про безпідставність таких доводів, оскільки у цьому конкретному випадку вищеописані дії працівників поліції були спрямовані на усунення та недопущення вчинення адміністративних правопорушень, як цього вимагають положення Закону України "Про Національну поліцію", а не на створення умов (провокацію), які б сприяли вчиненню останнім даного адміністративного правопорушення та складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Всі інші доводи захисника мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності. Такі доводи не спростовують встановлених обставин.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду і були підставами для закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, захисником не наведено і при розгляді справи не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для закриття провадження в справі, як про це просить захисник.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 2 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відеозапис подій, що є безперервним, містить достовірні дані про дії ОСОБА_1 та поліцейських з моменту виявлення ознак алкогольного сп`яніння до складання протоколу, тому вони мають істотне значення для правильного вирішення даної справи та є допустимими доказами згідно з положеннями ст. 251 КУпАП. Той обсяг інформації, який міститься на диску та в матеріалах справи в достатній мірі підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю обвинувачення ОСОБА_1 доведеним достатньою сукупністю доказів.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 1.10 ПДР України «водій» - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до довідки СПД №1 (сел. Локачі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області за інформацією з бази даних "НАІС Посвідчення водія" та "АРМОР" ОСОБА_1 отримував посвідчення водія, тому в розумінні положення ПДР України він є «водієм», що також не заперечувалось стороною захисту.

Враховуючи всі обставини справи, суспільну небезпеку та характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, вважаю, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У зв`язку з ухваленням відносно ОСОБА_1 постанови про накладення адміністративного стягнення, з останнього в користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 283, 284 КУпАП України, ЗУ "Про судовий збір", суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня одержання копії постанови на рахунок за такими реквізитами: одержувач: ГУК у Волин.обл/Волинська.обл/21081300; рахунок одержувача UA0003001, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); код одержувача ( ЄДРПОУ): 38009371.

У порядку примусового виконання штраф стягнути в подвійному розмірі в сумі 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн 60 коп. на р/р UА0026001, отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Строк звернення постанови до виконання становить три місяці з дати винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу може бути подано до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд Волинської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Локачинського районного суду Т. О. Кідиба