ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/504/25

Провадження № 33/820/436/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Дюг А.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Гарматюка О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 травня 2025 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , приватного підприємця,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, та накладено стягнення у виді громадських робіт на строк 40 (сорок) годин

Стягнуто з нього судовий збір в дохід держави в сумі 605 грн 60 коп.

За постановою суду, 05 січня 2025 року близько 09 год 20 хв, перебуваючи за адресою: м. Хмельницький, вул. Вайсера, ТЦ «ЛМ», на території овочевого ринку, ОСОБА_1 вчинив відносно бувшої співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру, які полягали в образах нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, чим завдав шкоду психологічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову Хмельницького міськрайонного суду та закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

Уважав, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою через неправильне застосування і порушення норм матеріального та процесуального права.

Зауважував на невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, а саме: участі у судовому засіданні він не брав, бо його до судового розгляду не допустили.

Зазначав, що матеріали справи не містять доказів, які би підтверджували, що він визнав свою вину.

Наголошував, що працівниками поліції було порушено процедуру складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: йому ( ОСОБА_1 ) взагалі не було відомо про наявність такого протоколу, ніхто з працівників поліції не пропонував йому підписати протокол, а також ніким не було роз`яснено процесуальні права. Тому через ці порушення протокол не можна визнати як доказ.

Стверджував, що для кваліфікації діяння як домашнє насильство необхідно встановити факт спільного проживання однією сім`єю або інші передбачені законом обставини. Проте, доказів того, що він проживав чи проживає разом із ОСОБА_2 у матеріалах справи немає. Отже, відсутність відносин між ними унеможливлює притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.173-2 КУпАП.

З урахуванням зазначеного, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню через відсутність складу правопорушення в його діях.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Гарматюка О.М. на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, проти апеляційної скарги, приходжу до висновку про таке.

Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Указані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, ґрунтується на зібраних та досліджених у судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, підтверджена:

-відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення від 05 січня 2025 року серія ВАД №276989;

-довідкою інспектора СПДН ВН Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області від 05 січня 2025 року про наявність інформації щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за аналогічні правопорушення упродовж 2024 року;

-заявою ОСОБА_2 від 05 січня 2025 року про вчинення ОСОБА_1 конфлікту та висловлювання погроз фізичною розправою;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 05 січня 2025 року, якими фактично підтверджено ці обставини.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, у зв`язку з чим твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, є необґрунтованими та обумовлені лише пом`якшенням своєї провини та звільненням від відповідальності взагалі.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Як убачається з постанови місцевого суду, при з`ясуванні анкетних відомостей особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , судом було допущено технічну описку у році його народження, замість правильного 1973 помилково зазначено 1971.

У зв`язку з викладеним, уважаю, що зазначена описка у вступній частині постанови судді в написанні року народження особи, щодо якої постановлено рішення, не впливає на притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за правопорушення, підвідомче суду, може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Водночас, апеляційним судом установлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №276989 від 05 січня 2025 року подія правопорушення мала місце 05 січня 2025 року. Тому на момент розгляду справи в суді першої інстанції закінчились строки накладення адміністративного стягнення.

Згідно з п.7 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

З правового аналізу положень ст.38 КУпАП убачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення. Відтак, така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, постанова судді підлягає скасуванню в частині накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, а провадження у справі закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 травня 2025 року в частині накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

У решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Матущак М.С.