П О С Т А Н О В А

13 червня 2025 року м. Київ

Справа №759/5284/25

Апеляційне провадження №33/824/3456/2025

Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Соколової В.В., вирішуючи питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 23 квітня 2025 року за матеріалами, які надійшли з УПП в м. Києві про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 23 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір за ухвалення постанови про накладення адмінстягнення в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму, тобто в сумі 605, 60 грн.

Не погодився із вказаною постановою ОСОБА_1 , його захисником - адвокатом Денисенком Ю.О., 30 травня 2025 року через систему «Електронний суд» подано апеляційну скаргу, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Клопотання мотивовано тим, що оскаржувана постанова проголошена судом 23 квітня 2025 року за відсутності ОСОБА_1 та його захисника. Оскаржувана постанова отримана захисником лише 20 травня 2025 року, що підтверджується скріншотом з підсистеми «Електронний суд». Враховуючи вищевикладене, просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 23 квітня 2025 року задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Оскільки норми КУпАП не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку, то такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі №3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини також у справах «Науменко проти України» від 9 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Тобто, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. У кожному випадку суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у вказаний принцип.

В той же час, строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що сторона, яка задіяна в процесі судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Раковець О.О. були належним чином повідомлені про розгляд справи призначений на 23 квітня 2025 року, що підтверджується клопотанням захисника - адвоката Раковець О.О. про відкладення розгляду справи, призначеного на 23 квітня 2025 року о 10.15 год, у зв`язку з хворобою ОСОБА_1 та перебування його на лікарняному /а.с. 27-29/.

Оскаржувана постанова винесена за відсутності ОСОБА_1 та його захисник - адвоката Раковець О.О. /а.с. 30,31/.

Копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 супровідним листом було направлено 23 квітня 2025 року /а.с. 32/.

З даних Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що оскаржувану постанову судом першої інстанції було надіслано судом: 23.04.2025, зареєстровано: 23.04.2025, забезпечено надання загального доступу: 24.04.2025.

Із апеляційною скаргою захисник ОСОБА_1 - адвокат Денисенко Ю.О., звернувся 30 травня 2025 року, направивши її чере систему «Електронний суд» до суду першої інстанції /а.с 36-45/.

Основними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, захисник ОСОБА_1 вказує на те, що оскаржувана постанова була проголошена судом 23 квітня 2025 року за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, і була отримана захисником -адвокатом Раковець О.О. лише 20 травня 2025 року, що підтверджується скріншотом з підсистеми «Електронний суд».

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Раковець О.О. були обізнані про розгляд справи в суді першої інстанції, зокрема, про судове засідання призначене на 23 квітня 2025 року, що підтверджується клопотанням про відкладення розгляду справи, призначеної на 23 квітня 2025 року. Крім того, копія оскаржуваної постанови була надіслана судом першої інстанції ОСОБА_1 23 квітня 2025 року на адресу його проживання, тобто в строки визначені положеннями КУпАП.

Посилання захисника скаржника на те, що про наявність оскаржуваної постанови захисник дізнався з системи «Електронний суд» лише 20 травня 2025 року, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки захисником не надано жодних доказів на підтвердження того, що перешкоджало їм ознайомитись з результатами та ходом розгляду справи, а також оскаржити постанову суду від 23 квітня 2025 року протягом строку на апеляційне оскарження, враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 та його захисник були обізнані про судове засідання призначене на 23 квітня 2025 року та копія оскаржуваної постанови була надіслана йому на його поштову адресу в строки передбачені КУпАП.

Крім того, захисником не надано жодних доказів на підтвердження того, що перешкоджало їм ознайомитись з результатами розгляду клопотання про відкладення розгляду справи призначеної на 23 квітня 2025 року, та/або з результатами розгляду справи по суті, і оскаржити постанову суду від 23 квітня 2025 року протягом строку на апеляційне оскарження, враховуючи ту обставину, що текст постанови був оприлюднений в ЄДРСР 24 квітня 2025 року.

В суді апеляційної інстанції при дослідженні підстав пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 та його захисником - адвокатом Раковець О.О. не надано жодних доказів на підтвердження того, що перешкоджало їм ознайомитись з результатами розгляду справи по суті та оскаржити постанову суду протягом строку на апеляційне оскарження.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції вважає, що зазначені захисником ОСОБА_1 причини пропуску строку не є поважними, тобто такими, що об`єктивно перешкоджали подати апеляційну скаргу своєчасно.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції визнає вказані скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду неповажними.

Таким чином, ОСОБА_1 слід відмовити в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 23 квітня 2025 року, апеляційну скаргу відповідно до вимог ст.294 КУпАП повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 23 квітня 2025 року.

Апеляційну скаргу з додатками визнати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Соколова В.В.