Справа № 451/421/25 Головуючий у 1 інстанції: Патинок О.П.
Провадження № 33/811/653/25 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

з участю захисника-адвоката Чечелюка О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника адвоката Чечелюка О.Ю. на постанову судді Радехівського районного суду Львівської області від 17 квітня 2025 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді судді Радехівського районного суду Львівської області від 17 квітня 2025 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 11.03.2025 року о 18:45 год. у м. Радехів на вул. Гоголя, 32, керував автомобілем «Seat Altea», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів та мовлення. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме: на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера «Драгер» та в закладі охорони здоровя відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5. ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 статтею 130 КУпАП.

На постанову судді захисник-адвокат Чечелюк О.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що у випадку відмови водія пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, закон покладає на поліцейського обов`язок запропонувати водієві пройти огляд у медичному закладі. При цьому проходження огляду у медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд.

У зв`язку з наведеним, вважає, що якщо водієві не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі шляхом вручення письмового направлення, то підстави для притягнення водія до відповідальності за ст. 130 КУпАП відсутні.

На підтвердження цієї позиції, захисник покликається на судову практику.

Звертає увагу, що з відеозапису вбачається, що направлення на огляд у медичний заклад складалося поліцейським після того, як уже був складений протокол. Зауважує також, що час, зазначений у направленні, а саме 10 год, не відповідає даним з отриманих відеоматеріалів.

Зазначає, що ОСОБА_1 зі змістом направлення та акту огляду ніхто не ознайомлював та відповідних документів не вручав.

Вважає помилковими твердження суду першої інстанції про те, що законодавством не визначено хронологію складання протоколу, направлення, акта огляду.

Вказує, що водієм ОСОБА_1 не було чітко сформульовано відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що встановлюється відеозаписом та матеріалами справи.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення апеляційного розгляду, не з`явився, про поважні причини суду не повідомив.

Захисник Чечелюк О.Ю. пояснив, що ОСОБА_1 перебуває у відрядженні та не заперечував проти розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення захисника Чечелюка О.Ю., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 11 березня 2025 року серії ЕПР 1 № 268809 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 від огляду відмовився (а.с. 3);

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 11.03.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від огляду у медичному закладі (а.с. 4);

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА№ 4248875 від 11.03.2025 за ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с.6);

рапортом інспектора СРПП ВП №1 Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області В. Петрини від 11.03.2025 (а.с.8);

відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, на якому зафіксовано як на вимогу поліцейського про проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився (а.с. 7).

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд не погоджується з доводами захисника про те, що ОСОБА_1 не було чітко формульовано відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а відтак відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з відеозапису, протягом тривалого часу поліцейські неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Драгера, або ж проїхати до медичного закладу, проте останній постійно уникав відповіді чи погоджується він пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

На думку апеляційного суду, така поведінка ОСОБА_1 була правильно розцінена працівниками поліції як відмова від огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому суд не бере до уваги твердження сторони захисту про те, що направлення у медичний заклад складено формально та не вручено ОСОБА_1 .

Як зазначено вище, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Сам бланк направлення не містить будь-яких вимог щодо письмової відмови водія від проходження огляду в медичному закладі, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що невручення ОСОБА_1 вказаного направлення не є беззаперечним доказом порушення з боку працівника поліції порядку направлення водія для огляду на стан наркотичного сп`яніння, не спростовує порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДРта не тягне за собою безумовне скасування прийнятого судового рішення.

Доводи апеляційної скарги не містять достатніх підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд погоджується з висновком судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

На думку апеляційного суду, викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та є безальтернативним.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Чечелюка Олега Юрійовича залишити без задоволення.

Постанову судді Радехівського районного суду Львівської області від 17 квітня 2025 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА