П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.06.2025 Справа №607/9599/25 Провадження №3/607/4001/2025

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Герчаківська О. Я., розглянувши матеріали, що надійшли із Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

30 квітня 2025 року о 17 год. 13 хв., в м. Тернополі по вул. Руська, 23/129, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Passat, н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, та вчинив дане правопорушення повторно протягом року. Відтак, ОСОБА_1 порушив вимоги 2.1а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлений належним чином.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа «Каракуця проти України»).

За таких обставин, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також враховуючи строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, належне повідомлення ОСОБА_1 про день та час розгляду справи та його неявку у судове засідання та те, що участь особи при розгляді даної категорії справ не є обов`язковою, у силу ч. 2 ст. 268 КУпАП вважаю за можливе справу розглянути у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення доведена наступними матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 316285 від 30 квітня 2025 року;

матеріалами відеозапису, на яких зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем Volkswagen Passat, н.з. НОМЕР_1 ;

копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4620949 від 30 квітня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП;

копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4620891 від 30 квітня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП;

копією постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 березня 2024 року у справі № 607/5895/24, яка набрала законної сили 06 травня 2024 року, та відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу;

- копією постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 квітня 2024 року у справі № 607/7953/24, яка набрала законної сили 06 травня 2024 року, та відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу;

- копією постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 червня 2024 року у справ № 607/12385/24, яка набрала законної сили 25 липня 2024 року, та відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу;

- копією постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2024 року у справі № 607/18777/24, яка набрала законної сили 02 грудня 2024 року, та відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу;

- копією постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2024 року у справі № 607/18605/24, яка набрала законної сили 02 грудня 2024 року, та відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу;

- копією постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 грудня 2024 року у справі № 607/25865/24, яка набрала законної сили 03 січня 2025 року, та відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу;

- копією постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 грудня 2024 року у справі № 607/26989/24, яка набрала законної сили 27 січня 2025 року, та відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4605680 від 28 квітня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП;

- довідкою, виданою 01 травня 2025 року УПП в Тернопільській області ДПП, відповідно до якої ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності;

- довідкою, виданою 01 травня 2025 року УПП в Тернопільській області ДПП, відповідно до якої за ОСОБА_1 транспортних засобів не зареєстровано;

- довідкою, виданою 01 травня 2025 року УПП в Тернопільській області ДПП, відповідно до якої ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Пункт 1.3 ПДР України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. У пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.1 «а» Правил дорожнього руху встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

У матеріалах справи міститься інформація, за якою ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Склад адміністративного правопорушення сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП є керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами вчинене повторно протягом року.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в постанові № 404/4467/16а від 20 лютого 2019 року Верховний Суд зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Судом встановлено, що 21 березня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, що підтверджується копією постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 березня 2024 року у справі №607/5895/24, яка набрала законної сили 06 травня 2024 року.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Обираючи адміністративне стягнення, суд відповідно до ст. 33 КУпАП бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують адміністративну відповідальність, а тому доходить до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Частиною 2 ст. 30 КУпАП встановлено максимальну межу при застосуванні адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами у виді 10 років.

Згідно ч. 3 ст. 30 КУпАП якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Тобто, особі за «сукупністю» може бути призначено стягнення, яке фактично перевищує межі санкції ст. 126 КУпАП та, відповідно до ч. 2 ст. 30 КУпАП, перевищує граничний розмір покарання, передбачений у Загальній частині вказаного Кодексу.

Так, у частині другій статті 30 КУпАП визначаються строки накладення вказаного адміністративного стягнення: до трьох років - за грубе або повторне порушення громадянином порядку користування правом керування транспортним засобом; до десяти років - за систематичне порушення громадянином порядку користування правом керування транспортним засобом.

В частині третій статті 30 КУпАП закріплено порядок застосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом за наявності таких умов: а) особа була позбавлена права керування транспортним засобом; б) до закінчення строку дії такого стягнення вчинила нове адміністративне правопорушення; в) за таке правопорушення застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Тобто частиною третьою статті 30 КУпАП передбачено таке правило застосування адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом: (1) застосовується стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом за вчинення нового адміністративного правопорушення; (2) до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення, призначеного за вчинення попередніх адміністративних правопорушень; (3) загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати строк, передбачений частиною другою цієї статті.

Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду (далі ККС ВС) вказав, що враховуючи системні зв`язки між положеннями частин другої та третьої статті 30 КУпАП, можливо зробити висновок, що законодавство України не забороняє суду визначати загальний строк стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, виходячи за межі строку цього стягнення, передбаченого у частині другій цієї статті.

Згідно ст. 317-1 виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія. Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Таким чином, на ОСОБА_1 за постановою Тернопільського міськрайонного суду від 20 грудня 2024 року у справі № 607/26989/24, яка набрала законної сили 27 січня 2025 року, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами строком на п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу, яке він не відбув та 30 квітня 2025 року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

На день винесення даної постанови залишається не відбутим стягнення в частині позбавлення права керування транспортними засобами строком: 4 роки 7 місяців 24 дні.

Враховуючи вище наведене, суд на підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП, вважає за необхідне до стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, накладеного за вчинення нового адміністративного правопорушення, приєднати невідбуте стягнення, накладене на ОСОБА_1 за постановою Тернопільського міськрайонного суду від 20 грудня 2024 року у справі № 607/26989/24, яка набрала законної сили 27 січня 2025 року.

Зазначена поведінка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказує на її стійку протиправну направленість, дає суду можливість зробити висновки, що з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення та для запобігання скоєння нею нових правопорушень, ОСОБА_1 , з врахуванням вимоги ч. 3 ст. 30 КУпАП, необхідно призначити стягнення за ч. 5 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, що буде достатнім для його виховання та попередження вчиненню нових правопорушень.

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП, до строку застосованого адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за цією постановою приєднати невідбуту частину такого адміністративного стягнення за постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 грудня 2024 року у справі № 607/26989/24, яка набрала законної сили 27 січня 2025 року, та остаточно застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот),00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 9 ( дев`ять) років 7 місяців 24 дні.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення, тому, у відповідності до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись статтями 30, 33, 34, 35, 40-1, 126, 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот),00 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП, до строку застосованого адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за цією постановою приєднати невідбуту частину такого адміністративного стягнення за постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 грудня 2024 року у справі № 607/26989/24, яка набрала законної сили 27 січня 2025 року, та остаточно застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот),00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 9 ( дев`ять) років 7 місяців 24 дні.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять),60 грн в дохід держави.

Штраф має бути сплачений порушником не пізнішяк черезп`ятнадцятьднів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови-не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі чотирьох тисяч вісімсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 81 600 (вісімдесят одна тисяча шістсот),00 грн в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Тернопільського міськрайонного суду

Тернопільської області Герчаківська О. Я.