Справа № 642/1004/25
Провадження № 3/642/863/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 червня 2025 року Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Пашнєва В.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Хахоєвої О.Р.,

прокурора Войчака Г.П.,

представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Волкова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, що надійшли з Відділу спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

21.05.2025 до Холодногірського районного суду м. Харкова з Відділу спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області після дооформлення надійшов матеріал про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне провадження № 1 від 20.05.2025, ОСОБА_1 , який займає посаду тимчасово виконуючого обов`язків директора державного підприємства Міністерства оборони України «Харківський завод залізобетонних виробів», будучи згідно з п. п. а п. 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, несвоєчасно, а саме: 01.04.2024 о 21.57, без поважних причин подав щорічну декларацію за 2023 рік, шляхом заповнення відповідної форми на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

11.06.2025 від представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Волкова І.М.до суду надійшли заперечення на протокол у справі про адміністративне правопорушення, в яких захисник зазначив, що протокол не підсудний Холодногірському районному суду м. Харкова, оскільки зазначена в протоколі адреса: м. Харків, вул. Котлова, 220 не існує в м. Харкові, а єдина реальна адреса це місце проживання ОСОБА_1 , а це Новобаварський район м. Харкова, відповідно відноситься до юрисдикції Жовтневого районного суду м. Харкова. Також зазначив, що тимчасово виконуючи обов`язки директора ДП МОУ «Харківський завод залізобетонних конструкцій ОСОБА_1 не є суб`єктом, на якого поширюється вимоги фінансового контролю як на суб`єкта декларування відповідно до ЗУ «Про запобігання корупції», а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Орган національної поліції хибно стверджує, що ОСОБА_1 обіймає посаду ТВО директора ДП «ХЗЗВ», однак ОСОБА_1 не займає і ніколи не займав директора. Протокол містить невірні відомості щодо місця роботи ОСОБА_1 , в якому вказано, що він займає посаду тимчасово виконуючого обов`язків директора державного підприємства Міністерства оборони України «Харківський завод залізобетонних виробів». Відповідно до Кодексу законів про працю, покладення тимчасового виконання обов`язків не є «призначенням на носа та не породжує правових наслідків для працівника пов`язаних з перебуванням на посаді за строковим або безстроковим трудовим договором. ОСОБА_1 з 2019 року по 2023 рік перебував в постійних трудових відносинах з ДП МОУ «Харківський завод залізобетонних конструкцій» та обіймав посаду комерційного директора, яка згідно штатного розкладу не відноситься до керівників підприємства. ОСОБА_1 лише тимчасово виконував обовязки керівника підприємства, без призначення на посаду на час відсутності Виконавчого директора ОСОБА_2 .

Також захисник зазначив, що станом на 16 березня 2025 року строк притягнення до відповідальності ОСОБА_1 скінчився, оскільки саме листом, який додано до протоколу який скеровано до суду, від 16.09.2024 №2278/119-34/01-2024 Відділ спеціальної поліції ГУ НП в Харківській області, якій і складав даний протокол, направив листа до Міністерства оборони, в якому заначено що органом Нацполіції виявлено ознаки адміністративного правопорушення з боку ОСОБА_1 . Відповідь ВСП ГУНП в Харківській області від НАЗК отримана 31.10.2024 року за вх 1134, тобто беззаперечно строк притягнення ОСОБА_1 відповідальності сплив максимум 1 травня 2025 року. Враховуючи сукупність недоліків протоколу, відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та беручи до уваги сплив строку притягнення до відповідальності, захисник просив суд закрити провадження у справі у зв`язку зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні захисник Волков І.М. підтримав раніше подані заперечення та просив суд закрити провадження у справі.

Прокурор зазначив, що зібраними доказами підтверджуються факт вчиненого правопорушення ОСОБА_1 та заперечував проти закриття провадження у справі, оскільки днем виявлення правопорушення є день складення протоколу, тому на даний час строк притягнення до адміністративної відповідальності не сплинув.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Волкова І.М. , думку прокурора, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Положеннями ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається умисним, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Диспозицією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що інкримінована ОСОБА_1 передбачено несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

З суб`єктивної сторони вказане діяння характеризується наявністю прямого чи непрямого умислу, та відповідальність настає за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на ухилення від подання чи несвоєчасне подання декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, або мала непрямий умисел, свідомо допускаючи наслідки у вигляді неподання або несвоєчасного подання декларації, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно листа Головного управління оборонних активів Міністерства оборони України № 220/73 від 13.05.2025 станом на 25.02.2025 ОСОБА_1 , займає посаду тимчасово виконуючого обов`язки директора державного підприємства Міністерства оборони України «Харківський завод залізобетонних виробів» (далі - ДП «ХЗЗВ»), який призначений наказом державного секретаря Міністерства оборони України від 28 лютого 2019 року № 8-ДП, який є чинним на теперішній час.

Згідно Статуту державного підприємства Міністерства оборони України «Харківський завод залізобетонних виробів», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 25.04.1998 № 175, ДП «ХЗЗВ» засноване на державній власності.

Відповідно до п. п. а п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобіганню корупції» № 1700-VII посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону,

Згідно з абз. 8 ч. 1 ст. 1 Закону № 1700-VII посадова особа юридичної особи публічного права - голова та член наглядової ради, ради директорів, виконавчого органу, комісії з припинення (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії), ліквідатор, керівник, заступник керівника, головний бухгалтер, корпоративний секретар такої юридичної особи публічного права.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, яка не зазначена у п. 1 ч. 1 ст. З Закону № 1700-VII, є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Згідно з абз. 16 ч. 1 ст. 1 Закону № 1700-VII суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Приміткою до ст. 172-6 КУпАП встановлено, що суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону № 1700-VII особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", «в», - «ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, Законом України Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни від 03 березня 2022 року №2115-ІХ було призупинено компанію декларування в України.

Пунктом 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що що з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану" здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII цього Закону (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), відновлюється у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону)".

Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» від 20.09.2023 № 3384-IX набрав чинності 12.10.2023, яким відновлено декларування та функції НАЗК.

Відповідно до роз`яснень НАЗК «Щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку)» від 13.11.2023 №4 - за загальним правилом до 31.01.2024 слід подати:

- щорічні декларації (з будь-якою позначкою) за 2021-2022 звітні періоди;

- декларацію при звільненні за 2022-2023 роки (якщо обов`язок подання декларації настав до 11.10.2023 включно);

- декларацію кандидата на посаду за 2021 та 2022 звітні періоди (якщо кінцевий строк їх подання настав у період з 24.02.2022 по 11.10.2023 включно).

З 1 січня до 31 березня 2024 року включно суб`єкти декларування (крім тих, які мають право на відтермінування) повинні подати щорічні декларації за 2023 звітний період.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказ Національного агентства з питань запобігання корупції 08.11.2023 № 252/23, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 13.11.2023 за № 1965/41021 (Далі - Порядку), щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45Закону (після припинення діяльності (після звільнення)) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація та містить інформацію станом на 31 грудня звітного періоду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на виконання вимог Закону України «Про запобігання корупції», подавав щорічні декларації з 2018 року по теперішній час (загалом було подано до реєстру 5 електронних декларацій ОСОБА_1 ) шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https:/.nazk.gov.ua, тобто даними фактами підтверджено обізнаність ОСОБА_1 з порядком роботи реєстру та її вміння користуватися ним при заповненні та подачі декларації.

Отже, ОСОБА_1 01.04.2024 о 21 год 57 хв. подав щорічну декларацію за 2023 рік, шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, тобто поза межами строку подачі декларації встановленого законом для подачі щорічної декларації декларації, тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

З об`єктивної сторони склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, реалізується у формі дії (несвоєчасне подання декларації). При цьому, характеризуючою ознакою вчинення особою такого проступку є саме відсутність поважних причин несвоєчасного подання декларації особою, уповноваженої на виконання функцій держави.

Поряд із цим, матеріалами адміністративної справи не підтверджено, що причини несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації за типом «щорічна» були поважними, об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення особи та які пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, в тому числі, пов`язаними як з відсутністю необхідних навичок роботи з Єдиним державним реєстром декларацій, так і з самою технічною роботою цього реєстру, та неодноразовими спробами особи виконати свій обов`язок.

В своїх поясненнях та запереченнях наданих суду ОСОБА_1 також не наводить даних щодо поважних причин несвоєчасної подачі декларації, а навпаки доводи в частині невизнання вини зводяться до процесуальних порушень при складанні протоколу.

Безпідставними є твердження сторони захисту щодо спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності та як наслідок, закриття провадження у справі.

Суд звертає увагу, що згідно до роз`яснень Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 09.04.2021 року №1089/0/2-21 виявлення адміністративного правопорушення - це установлення наявності підстав адміністративної відповідальності за його вчинення, тобто всіх об`єктивних та суб`єктивних ознак відповідного складу правопорушення. Обов`язок установлення вказаного факту, а також його документування, має особа, уповноважена складати протоколи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією. Окрім того, така особа у різні періоди часу може отримувати різну інформацію про події та факти, що мають відношення до вчинення адміністративного правопорушення (збір документів, інформації, відібрання пояснень тощо). Висновок про те, що виявлено правопорушення, пов`язане з корупцією як сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, особа, уповноважена складати протокол про таке правопорушення, робить виключно шляхом оформлення та підписання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією.

Верховний Суд у постанові по справі №815/5818/15 від 10.06.2019 зазначив, що рапорт та лист органів МВС не відносяться до документів, які фіксують об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення та не є матеріалами правоохоронних органів, які є підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій. Разом з тим, протокол є основною і обов`язковою формою фіксації факту адміністративного правопорушення, який повинен відповідати вимогам, що висуваються до його процесуальної форми і змісту і регламентовані статтями 254-256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Фактичним моментом виявлення вчиненого правопорушення за статтею 172-6 КУпАП є дата з`ясування всіх необхідних даних, зібрання доказів щодо наявності (або відсутності) ознак складу правопорушення, що у свою чергу співпадає з датою складання протоколу, оскільки за вимогами частини 1 статті 254 КУпАП протокол уповноваженою особою складається про вчинення правопорушення. Натомість, пунктом 1 частини 1 статті 247 цього Кодексу визначено, що провадження не може бути розпочато за відсутності події і складу правопорушення.

Початком обчислення строку виявлення адміністративного правопорушення є момент, коли особою уповноваженою на складання протоколу зібрано та проаналізовано необхідні докази та зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення. Процесуально такий висновок оформлюється у вигляді протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, днем виявлення правопорушення, пов`язаного з корупцією, є день складення спеціально уповноваженим суб`єктом у сфері протидії корупції протоколу про таке правопорушення, що у даному випадку є 20 травня 2025 року, що свідчить про те, що строки притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за інкриміноване йому правопорушення не минули.

За правилами ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією складений 20 травня 2025 року на виконання вимог постанови судді про направлення справи для дооформлення, події правопорушення мали місце 01 квітня 2024 року, а тому на момент розгляду справи судом строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.4 ст.38 КУпАП, не закінчилися.

Доводи захисника, що ОСОБА_1 , як тимчасово виконуючий обов`язки директора державного підприємства не є суб`єктом, на якого розповсюджується обов`язок подання декларації та відповідно вимоги Закону України «Про запобігання корупції», суд не бере до уваги, оскільки дану посаду ОСОБА_1 обіймає з 28.02.2019 та 29.05.2019 подав щорічну декларацію за 2018 рік, 20.05.2020 - щорічну декларацію за 2019 рік, 30.04.2021 - щорічну декларацію за 2020 рік, 31.01.2024 - щорічну декларацію за 2021, 2022, що свідчить про обізнаність ОСОБА_1 з вимогами Закону в частині фінансового контролю.

Заперечення захисника щодо зазначення в протоколі неіснуючого місця вчинення правопорушення та не підсудність справи Холодногірському районному суду м. Харкова, оскільки декларація була подана в неробочий час, а саме: 21год 57хв, тому місцем вчинення є місце реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , суд вважає помилковими з огляду на таке.

Статтею 3 Закону України «Про запобігання корупції» визначені суб`єкти, на яких поширюється дія цього Закону.

Статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції» врегульовано порядок подання декларації особами, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Загалом норма ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» щодо усіх типів декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, не пов`язує та не прив`язує факт подання декларацій з технічним заповненням суб`єктом декларування відповідних розділів електронної форми декларації, розміщеної на сайті Національного агентства. Тобто, таке заповнення електронної форми декларації може здійснюватися суб`єктом декларування на будь-якому технічному пристрої, поза межами місця його роботи, поза межами зареєстрованого чи будь-якого іншого місця проживання або перебування суб`єкта декларування і, навіть, з-за кордону, при наявності технічних можливостей.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП може бути виключно особа, на яку, у зв`язку з її посадою поширюються певні законодавчі обмеження. Такий спеціальний суб`єкт існує лише тоді, коли обіймає цю посаду і правопорушення можливо вчинити тільки у зв`язку з обійманням відповідної посади.

Верховний суд листом вих. №1089/0/2-21 від 09.04.2021 надав роз`яснення, що КУпАП не визначає правил підсудності справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією. Згідно з частиною першою статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Суб`єктом правопорушення, пов`язаного з корупцією, є особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка вчиняє відповідне правопорушення з використанням наданих повноважень. Ураховуючи це, на сьогодні в Україні склалася усталена практика, що місцем вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а отже, місцем розгляду відповідної справи, є адміністративно-територіальна одиниця, в межах юрисдикції якої знаходиться орган, установа, організація (за юридичною адресою), де особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, обіймає ту чи іншу посаду.

Системний аналіз норм ст. 172-6, 256, 276 КУпАП та норм ст.45, 51-2 Закону України «Про запобігання корупції» вказує на те, що подання декларації є службовим обов`язком відповідних посадових осіб. В свою чергу, місце вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП (несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), визначається виключно з наявністю у особи, яка притягається до відповідальності, обов`язку щодо подання одного з виду декларацій, визначених у ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», що безпосередньо пов`язано з місцем роботи суб`єкта декларування, у даному випадку, це є державне підприємство Міністерства оборони України «Харківський завод залізобетонних виробів», юридична адреса якого є: м. Харків, вул. Велика Панасівська (ст.. назва Котлова), б. 220.

Інші доводи захисника суд не приймає до уваги, оскільки вони полягають у запереченні обставин, які є доведеними поза розумним сумнівом, та переоцінці доказів і фактичних обставин справи, із наданням їм упередженої оцінки на користь сторони захисту, із правильністю якої не можна погодитись.

Належних та допустимих доказів, які б спростували факти зазначені у протоколі, які кореспондуються з іншими доказами у їх сукупності, матеріали справи не містять та захисником до суду не надані.

Відповідно до частини 2 статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно достатті 35 КУпАП, судом не виявлено.

У відповідності до статті 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи обставини адміністративного правопорушення, дані про ОСОБА_3 , який притягається до адміністративної відповідальності вперше, ступінь його вини, суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових правопорушень накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 22, 33-35, 245, 280, 283-285 КУпАП, суд,

Постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення на користь держави у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 ( вісімсот п*ятдесят) грн.

Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.н.п. не відомий, на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Холодногірський районний суд м. Харкова.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя В.Г. Пашнєв