Провадження №: 3/336/2276/2025
ПОСТАНОВА

іменем України

16 червня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Петренко Людмила Василівна, розглянувши об`єднану справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянки України, не працюючої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.173-8 КУпАП, -

встановив:

13 березня 2025 о 14-10 годині ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , порушила виконання вимог тимчасового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №411006, винесеного відносно матері ОСОБА_2 , терміном на 10 діб, за усіма пунктами заборони з 14-00 години 10 березня 2025 року, а саме, повернулась до місця проживання постраждалої особи та порушила заборону на вхід в місце проживання постраждалої особи. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-8 КУпАП.

Крім того, 13 березня 2025 о 14-10 годині ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , порушила виконання вимог тимчасового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №414740, винесеного відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , терміном на 10 діб, за усіма пунктами заборони з 19-00 години 10 березня 2025 року, а саме, повернувся до місця проживання постраждалої особи та порушила заборону на вхід в місце проживання постраждалої особи. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-8 КУпАП.

Також, 13 березня 2025 о 14-10 годині ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , порушила виконання вимог тимчасового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №411004, винесеного відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , терміном на 10 діб, за усіма пунктами заборони з 19-00 години 10 березня 2025 року, а саме, повернулася до місця проживання постраждалої особи та порушила заборону на вхід в місце проживання постраждалої особи. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-8 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду відносно неї справи про адміністративні правопорушення, повідомлялась у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки за адресою проживання та шляхом направлення смс-повідомлення, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавала.

Судом здійснювались всі можливі заходи для забезпечення явки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судове засідання по розгляду відносно нього справи.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Враховуючи викладене, з метою дотримання вимоги розумного строку відповідно до статті 6 параграфа 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, судом визнано за можливе розглядати справу за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Також стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 173-8 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративних правопорушень підтверджується: протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАВ №№004010, 004012, 004011 від 17.03.2025 року; копіями терміновим заборонним приписом стосовно кривдника від 10.03.2025 року; рапортами оперуповноваженого ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області; офіційним застереженням про неприпустимість протиправної поведінки від 17.03.2025 року.

Наведені докази узгоджуються між собою, а тому ці докази є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді.

Частиною 2 статті 173-8 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Відповідно до ст.1 Закону «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з ч.1 ст.29 вказаного нормативно-правового акту, кривдник, який порушив вимоги спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, несе відповідальність відповідно до закону. До таких спеціальних заходів за змістом ст.24 Закону належать терміновий заборонний припис стосовно кривдника; обмежувальний припис стосовно кривдника; взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства (п.16 ч.1 ст.1 Закону).

Згідно з ч.2 ст.25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» досліджений судом терміновий заборонний припис містить такі заходи: 1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; 2) заборону на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; 3) заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Крім того, судом досліджено письмові пояснення потерпілої.

Вивчивши наявні письмові докази, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-8 КУпАП, яке полягає у невиконанні термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до статті 33 КУпАП судом при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 раніше притягувалась до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим вважаю необхідним призначити їй адміністративне стягнення у вигляді мінімального штрафу передбаченого санкцією ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, а саме штраф у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн.

Такий вид адміністративного стягнення на думку суду є справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2025 року 3028 грн.

В даному випадку особа на яку накладено адміністративне стягнення повинна сплатити судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 1, 23, 33, 40-1, ч.2 ст. 173-8, 245, 280, 283-285 КУпАП, суддя,-

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянку України, не працюючої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень передбачених частиною 2 статті 173-8 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн. (п`ятсот десять гривень 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянки України, не працюючої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок в дохід держави.

Штраф сплачується за наступними реквізитами: (Отримувач - ГУК у Зап. обл./Зап.обл./21081100, Код отримувача (ЄДРПОУ) - 37941997, Код банку отримувача (МФО) - 899998, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку (ІВАN) - UA0008479, Код класифікації доходів бюджету -21081100, призначення платежу - адміністративний штраф).

Судовий збір сплачується за наступними реквізитами: (Отримувач коштів: ГУКу м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення - судовий збір).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: - подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; - витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Л.В. Петренко

Строк пред`явлення виконавчого документа "___"_____________ 20___рік

Постанова набрала законної сили "___"_____________ 20___рік

Дата видачі постанови "___"_____________ 20___рік