Справа №: 307/2029/25
Провадження № 3/307/758/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2025 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Стецюк М.Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , не працюючого,

за вчинене правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , 29 травня 2025 року близько 01 год. 10 хв. прикордонним нарядом «Група Реагування» на напрямку 254 прикордонного знаку, на відстані близько 10000 метрів від лінії державного кордону (територія Тячівського району Закарпатської області) був виявлений та затриманий спільно з іншими особами в ході реалізації оперативної інформації прикордонного оперативно розшукового відділу (з м.д. н.п. Тячів) отриманої в рамках ДПОІ, на пн. ок. н.п. Вонігово при спробі переміщення без акцизних тютюнових виробів із України в Румунію за допомогою безпілотних літальних апаратів, який не виконав неодноразово повторювану законну вимогу прикордонного наряду «Група Реагування» припинити протиправну поведінку, надати документи що посвідчують особу, у зв`язку з чим було здійснено 1 попереджувальний постріл вгору з Форт - 17Р. Своїми діями ОСОБА_1 перешкоджав виконанню прикордонним нарядом «Група Реагування» службових обов`язків, передбачених п. 5 ст. 19 та п.12 ст.20 Закону України «Про Державну прикордонну службу» від 19 червня 2003 року, чим здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону та порушив вимоги ч.2 ст.23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», а саме здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України, та вчинив адміністративне правопорушення в складі групи, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 185-10 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому не визнав, та пояснив, що того дня близько 21 години йому зателефонував його товариш ОСОБА_2 та повідомив, що загубив собаку. Тоді він, ОСОБА_1 , вирішив поїхати з м. Хуст на власному автомобілі до ОСОБА_3 . Близько 22 годині 30 хвилин він з ОСОБА_4 були у лісі в с. Вонігово, Тячівського району, Закарпатської області та почали там пошуки собаки. На місці нікого не було крім них, тому ОСОБА_3 залишився у підніжжя, а він піднявся вверх. Через деякий час, а саме 20-30 хвилин, він почув постріли і повернувся до свого автомобіля, де побачив працівників прикордонної служби, яким повідомив, що шукає тут собаку. Працівники прикордонної служби попросили у нього документи і він їх надав. Його документи та телефон знаходилися у автомобілі. Після цього йому наказали лягти на землю і він ліг, а також йому зв`язали руки. При ньому постріли працівники прикордонної служби не здійснювали. Також його запитали чи має він відношення до безпілотних літальних апаратів та сигарет, на що він заперечив. Його автомобіль знаходився на відстані 40-50 метрів до безпілотних літальних апаратів. Спочатку затримали його, а далі привели ОСОБА_3 . На місці події їх було троє: він, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .. Він та ОСОБА_3 шукали собаку, тому всі законні вимоги прикордонників вони виконували. ОСОБА_5 від всього відмовлявся. Також він не чув, як ОСОБА_5 приїхав на власному автомобілі. Коли провели огляд, то їх відвезли до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а згодом до Відділу прикордонної служби в АДРЕСА_3 . Також зазначає, що всі законні вимоги працівників прикордонної служби він виконував.

Захисник Мацола А.В. в судовому засіданні заперечувала щодо обставин викладених у протоколі та просила закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 185-10 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Крім того, надала протоколи опитування ОСОБА_3 , відібрані в порядку ст.20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

З протоколу опитування ОСОБА_3 вбачається, що він маєсобаку породи німецька вівчарка,на прізвисько « ОСОБА_6 ». 28 травня 2025 року, після обіду приблизно о 15.00 години він забрав собаку з батьківського дому (адреса смт. Буштино провулок Хмельницького 4), та поїхав на околицю с. Вонігово, однак собака побігла в напрямку лісу. Він її шукав, однак вона не поверталася, тоді він пішов додому. Пізніше він в телефонному режимі розповів про втечу собаки товаришу ОСОБА_7 . Згодом, близько 22 год. вони вирішили вже разом шукати собаку та поїхали на місце втечі собаки де розійшлись у різні сторони. Через деякий час орієнтовно о 23.30 годині, він почув крики і постріли, після чого побачив ліхтарі, які спускаються з верху гори до низу. Під час спуску цих людей відбулося ще пару пострілів. Згодом двоє осіб повідомили, що вони з ДПСУ, та наказали не рухатись, якщо він буде чинити опір вони застосують зброю, надалі він пішов із ними, по дорозі намагався пояснити що шукаю собаку та ні чого протизаконного не робить. На горі знаходилось декілька безпілотних літаків, а ОСОБА_1 в той час лежав на землі зі зв?язаними руками. Тоді, його попросили надати документи, що посвідчують особу. Документи були в телефоні в застосунку «ДІЯ», однак прикордонники відібрали телефон. На місці там був ОСОБА_8 , який теж проживає в м. Тячів. При цьому вони не вчиняли жодного опору і беззаперечно підкорилися працівникам прикордонного загону, які забрали у них мобільні телефони для перевірки та огляду. Вони почергово назвали свої дані та паролі від телефонів.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, дослідивши в повному обсязі матеріали справи про адміністративне правопорушення, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185-10 КУпАП.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованого правопорушення, його вина підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ №289000 від 30 травня 2025 року, протоколом про адміністративне затримання від 29 травня 2025 року, протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 29 травня 2025 року, письмовими поясненнями старшого розвідника-водія оперативно розшукового відділу з місцем дислокації населений пункт « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 від 29 травня 2025 року, фото таблицею з місця затримання 3-х громадян України та 4-х БПЛА типу «Літак» від 29 травня 2025 року.

Щодо письмових пояснень ОСОБА_3 , які відібрав адвокат в порядку ст. 20 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, то суд ставиться до них критично, оскільки ОСОБА_3 перебуває з ОСОБА_1 у товариських відносинах.

Невизнання вини ОСОБА_1 та його твердження, що всі законні вимоги працівників прикордонної служби він виконував, суд оцінює критично та вважає, що дані твердження є безпідставним та такими, що спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а позицію останнього щодо невизнання вини суд вважає способом його захисту з метою уникнення відповідальності.

На підставі викладеного, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, доведена зібраними та дослідженими у встановленому законом порядку належними та допустимими доказами.

Згідно з ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185-10 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп. в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови суду складено 18 червня 2025 року.

Суддя М.Д.Стецюк