Справа № 450/2770/24 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І. І.
Провадження № 33/811/645/25 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Найди В. С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 березня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до постанови суду, 08.06.2024 року о 22 год. 35 хв. в с. Зимна Вода, на вул. Львівській, 103, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «FORD FUSION», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння (висновок лікаря № 00173073). Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На зазначену постанову захисник Найда В. С. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що судом першої інстанції було порушено право на захист ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що судовий розгляд відбувся без участі його захисника. Зазначає, що працівниками поліції було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, оскільки такий був проведений за відсутності двох свідків, а в матеріалах відсутні докази, які б підтвердили, що останній керував транспортним засобом у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

До початку апеляційного розгляду справи захисник Найда В. С. в інтересах ОСОБА_1 подав клопотання, в якому просив розгляд апеляційної скарги проводити за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, підтримавши вимоги апеляційної скарги, а тому суд апеляційної інстанції вважає за можливе проводити розгляд справи без участі ОСОБА_1 та його захисника.

Дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 867421 від 09.06.2024 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та яким зафіксовано дату, місце та обставини вчинення правопорушення; даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.06.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння; відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 проходив огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, вважаю необґрунтованими з наступних підстав.

Як вбачається з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, останні прибули на місце ДТП, а саме наїзд на пішохода.

В подальшому, після встановлення особи водія, останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що останній погодився.

За результатами огляду в медичному закладі було встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння.

Отже, висновки місцевого суду про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння є правильними.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наявний в матеріалах справи відеозапис відповідає вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18 грудня 2018 року.

Крім того, на відеозаписі з камер спостереження працівників поліції зафіксовані всі обставини вчинення адміністративного правопорушення, які підлягають доказуванню у справах про адміністративні правопорушення, а тому доводи апелянта про те, що відеозапис є небезперервним та недопустимим доказом, як на підставу скасування постанови суду першої інстанції, вважаю необґрунтованими.

З огляду на те, що під час огляду ОСОБА_1 здійснювався відеозапис, присутність свідків, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, під час вказаної дії не передбачена, а тому доводи апеляційної скарги з цього приводу є необґрунтованими.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік накладене відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що, покликаючись на безпосередньо досліджені докази, суд першої інстанції всебічно, повно та неупереджено дослідив всі обставини справи, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням вимог ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

постановив:

постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Найди В. С. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В.Я.