Справа № 367/87/25
Провадження №3/367/308/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 червня 2025 суддя Ірпінського міського суду Київської області Мерзлий Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №1 (м. Буча) Бучанського РУП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії ЕПР1 №201558 від 21.12.2024 року, 21.12.2024 року о 00 год. 51 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_1 , в місті Буча по вулиці Києво-Мироцькій, 2, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення коорди7нації рухів та мови). Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки і застосуванням приладу «Drager 6820», тест 428, результат 1,89%, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Цибульський В.В. підтримав подані 03.02.2025 року до суду письмові пояснення та просив закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав свого захисника адвоката Цибульського В.В..

Суд, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Цибульського В.В., дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За положенням ст.280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення - наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За результатами розгляду справи суд виносить постанову, зміст якої має містити, зокрема, опис обставин, установлених під час розгляду справи (частина друга статті 283 КУпАП).

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з приписами п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко визначає, що суб`єктом, на якого поширюється дія ПДР України, зокрема, п.2.9 а вказаних Правил, є саме водій.

Згідно з п.1.10 ПДР водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Протокол про адміністративне правопорушення є одним із тих доказів, який у сукупності з іншими доказами по справі, дає підстави суду вважати винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності доведеною повністю і беззаперечно, за умови визнання таких доказів належними і допустимими.

Європейський суд з прав людини в остаточному рішенні від 06 червня 2018 року у справі «Михайлова проти України», зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

За таких обставин, враховуючи, що суд позбавлений права брати на себе функцію обвинувачення, а викликана до суду уповноважена особа, якою було складено адміністративний матеріал в судове засідання для надання своїх пояснень не з`явилась, суд розглядає справу на підставі наданих доказів уповноваженими особами, на яких КУпАП покладено обов`язок їх збирання.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення складено щодо ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, відповідно до п.5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВСУ 18.12.2018 р. № 1026, включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відео зйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Як вбачається, відеозапис, що міститься на диску, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №201558, не є безперервним, та з даного відео не вбачається факту зупинки транспортного засобу, та, відповідно керуванням ним ОСОБА_1 ..

Будь-яких інших належних доказів на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_1 , до протоколу працівниками поліції не долучено.

Так, дослідивши наданий працівниками поліції відеозапис з місця події судом встановлено, що ОСОБА_1 під час складання адміністративних матеріалів не спростовував факту керування автомобілем «Hyundai Sonata», державний номерний знак НОМЕР_1 , проте, в судовому засіданні факт керування ТЗ заперечував та пояснив, що працівники поліції примушували його пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, щоб не доставляти його до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, на що він і погодився, натомість, вказане не може бути розцінене судом як визнання останнім своєї провини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за відсутності належних доказів на підтвердження цього.

Як зазначалося вище, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Поруч з цим, за клопотанням сторони захисту від відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області та Головного управління Національної поліції в Київській області було витребувано інформацію щодо калібрування та сервісного обслуговування приладу Drager Alcotest 6820. На вказаний запит було надано копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 28.02.2024 року, а також відомості про сервіс, градуювання та державну повірку газоаналізатора приладу Drager Alcotest 6802 №ARBH-0168.

Відповідно до вказаного свідоцтва, за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 Метрологія. Вказане свідоцтво чинне лише з 28.02.2024 року по 28.02.2025 року. Роботи з повірки засобу вимірювальної техніки, яким проводився огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводились 28.02.2024 року, що також відображено на роздруківці тестування на алкоголь (тест №428 від 21.12.2024 року).

Разом з тим, із наданої суду органами Національної поліції України інструкції по експлуатації спеціального приладу «Drager 6820» вбачається, що калібровка вказаного приладу має відбуватись кожні 6 (шість) місяців, а градуювання має відбуватись принаймні один раз на дванадцять місяців.

Таким чином, з наданих до суду відомостей вбачається, що державна повірка, сервіс та градуювання конкретного газоаналізатора Drager Alcotest 6820 №ARBH-0168, за допомогою якого 21.12.2024 року було проведено огляд водія ОСОБА_1 , була проведена 28.02.2024 року, хоча інструкція по експлуатації спеціального приладу «Drager 6820» передбачає обов`язкову його калібровку кожні шість місяців.

Поряд з цим, суд зауважує, що на долученому відеозаписі не зафіксований результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння 1,89 проміле, який відображений у тесті №428. Крім того, в самому тесті зафіксована температура навколишнього середовища під час проведення огляду 21.12.2024 о 00:57 год. останнього на стан сп`яніння (18,0 градусів Цельсія), яка не відповідає наданими Українським гідрометеорологічним центром відомостями на адвокатський запит адвоката Цибульського В.В., відповідно до яких температура навколишнього середовища за оперативними даними найближчого пункту спостереження станції Київ (проспект Науки, 37), що знаходиться на незначній відстані від місця вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на момент проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння (21.12.2024 року о 00:57 год.), складала 4,2 градуси Цельсія, при вологості повітря 89%.

На підставі вищевказаного, суд не може вважати належними отримані 21.12.2024 року за допомогою зазначеного приладу вищевказані результати огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .. Інших доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять. За таких умов, суд вважає недоведеною належним чином наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Згідно положень ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Суд же не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка має бути підтверджена належними та допустимими доказами.

За положенням ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Виходячи з принципу верховенства права конституційна презумпція невинуватості особи поширюється і на обвинувачення її у вчиненні адміністративного правопорушення.

Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і Європейський Суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно першою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Також в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне закрити провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст.7, ч.1 ст.130, 245, ч.1 п.1 247, 251, 252, 256, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги через Ірпінський міський суд Київської області.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Л.В. Мерзлий