ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1705/25 Справа № 202/3607/25 Суддя у 1-й інстанції - Волошин Є. В. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Красєвич А.О. на постанову Індустріального районного суду міста Дніпра від 06 травня 2025 року, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

При обставинах, встановлених місцевим судом, 24 лютого 2025 року о 04 годині 02 хвилини в м. Дніпрі, пр. Слобожанський, 70, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21043 д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, медичний огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком № 710 від 24.02.2025, чим порушив вимоги п.2.9а) Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Красєвич А.О. просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що протокол про адміністративне правопорушення без складений за відсутності ОСОБА_1 , наслідком чого був розгляд справи за його відсутності, у зв`язку з чим вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу вказує, що справа була розглянута за відсутності ОСОБА_1 , а тому він був позбавлений можливості надати свої заперечення.

Зазначає, що обставини, викладені в протоколі, не відповідають дійсності, оскільки автомобілем він не керував, а лише знаходився біля автомобіля в комендантську годину, внаслідок чого співробітники поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння.

Про час, дату та місце судового засідання ОСОБА_1 та його представник повідомлені належним чином, в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, а тому, їх неявка, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, не є перешкодою для розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи клопотання про поновлення строку та апеляційної скарги, виходжу з наступного.

Вирішуючи питання дотримання строку оскарження судового рішення, враховую, що інкриміновані ОСОБА_1 події мали місце 24 лютого 2025 року, а протокол про адміністративне правопорушення складений 31 березня 2025 року, за відсутності ОСОБА_1 . При цьому належних доказів повідомлення ОСОБА_1 про час, дату та місце судового засідання матеріали справи не містять.

Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, з метою не порушення доступу до правосуддя та не порушення права ОСОБА_1 на захист, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та розглянути апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» слідує, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За приписами ст. 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із п. 1.10 ПДР України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом).

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП полягає в тому числі у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Тобто, складовою частиною об`єктивної сторони в даному правопорушенні є саме керування транспортним засобом.

Однак, відповідно відеозапису з нагрудної камери поліцейського слідує, що фіксація розпочинається з моменту, коли ОСОБА_1 не перебував за кермом автомобіля. При цьому, сам ОСОБА_1 знаходився неподалік автомобіля.

Тобто, факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 не відеозаписі не зафіксовано. При цьому інших доказів, які могли б підтвердити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, до матеріалів справи також не долучено.

Отже, само по собі проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , за недоведеністю факту керування транспортним засобом, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, у зв`язку із відсутністю об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відсутність будь якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Судом першої інстанції наведені обставини в повній мірі не були з`ясовані, що призвело до передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, за відсутності доведення того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, неможливо стверджувати про наявність усіх складових частини об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно приписів статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на відсутність доведення того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись п.1 ст. 247, 268, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити адвокату Красєвичу А.О. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката Красєвича А.О., - задовольнити.

Постанову Індустріального районного суду міста Дніпра від 06 травня 2025 року, щодо ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Кононенко