Справа № 632/618/25
провадження №3/632/264/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року м. Златопіль

Суддя Златопільського міськрайонного суду Харківської області Журавель О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

30 березня 2025 року о 15 годині 20 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Центральній у місті Златополі Харківської області, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності руху та скоїв зіткнення з автомобілем Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що спричинило пошкодження транспортних засобів, після чого, ставши учасником дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, цього-ж дня, ОСОБА_1 , після залишення місця ДТП о 16 год. 45 хв., керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Світанковій, 8 у місті Златопіль Харківської області, не маючи права керування транспортними засобами, повторно протягом року, так був зупинений працівниками поліції.

Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.1, 2.10, 10.9 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.ст. 122-4, 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судові засідання, призначені на 17 квітня, 01, 22 травня, 02, 10 червня 2025 року, ОСОБА_1 , не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки за адресою її фактичного проживання, а також шляхом розміщення повідомлення про виклик на сайті суду «Судова влада України». Про поважні причини своєї неявки до суду у судові засідання, призначені на 17 квітня, 01, 22 травня 2025 року не повідомляла.

Проте, 26 травня 2025 року від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності надійшли телефонограми про розгляд справ у його відсутність, в яких він заявив про визнання вини у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та зібрані докази в їх сукупності, суд доходить таких висновків.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При вирішенні питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, суд приймає до уваги такі обставини.

Вина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, а саме:

- змістом протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №№ 286003, 286015 від 30 березня 2025 року;

- схемою місця ДТП від 30 березня 2025 року;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , з яких вбачається, що 30 березня 2025 року о 15 год. 20 хв., ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Центральній у місті Златополі Харківської області, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності руху та скоїв зіткнення з автомобілем Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під її керуванням, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Після чого, ставши учасником дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Оцінюючи зібрані доказам в їх сукупності, суд вважає, що дорожньо-транспортна пригода мала місце внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 п. 10.9 ПДР, який передбачає, що, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху, для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб, та, п. 2.10 (а) ПДР, відповідно до якого, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення п. 10.9 ПДР водієм ОСОБА_1 , а тому суд доходить висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження автомобіля.

Пунктом 2.10 ПДР передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Враховуючи, що ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, порушивши вимоги п. 2.10 ПДР України, відповідальність за що передбачена ст. 122-4 КУпАП.

При вирішенні питання щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд приймає до уваги такі обставини.

Вина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, які мали місце 30 березня 2025 року, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, а саме:

- протоколом про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 285991 від 30 березня 2025 року, який складений щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП. З протоколом ОСОБА_1 ознайомлений та згоден, про що свідчить його підпис власноруч;

- довідкою інспектора СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області О.Котовчихина, з якої вбачається, що ОСОБА_1 02 серпня 2025 року притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП на підставі постанови поліцейського ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області серії ЕНА № 2739029 від 02 серпня 2024 року. Постанова набрала законної сили 02 серпня 2024 року та не була оскаржена ОСОБА_1 ;

- довідкою інспектора СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, з якої вбачається, що, ОСОБА_4 посвідчення водія не отримував.

- відеозаписом від 30 березня 2025 року, на яких ОСОБА_1 , підтвердив, що керував автомобілем, не маючи права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, тобто повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною 2 статті 126 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортними засобами.

При вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП, суд приймає до уваги такі обставини.

Згідно з статтею 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Санкцією ст. 124 КУпАП передбачено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Санкцією ст. 122-4 КУпАП передбачено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Суд враховує, що адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, зокрема попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

При цьому суд звертає увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Підхід щодо неможливості застосування адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами до особи, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету адміністративного стягнення.

Вищевказані висновки суду узгоджуються з практикою, яка викладена у постановах апеляційних судів України, зокрема: у постанові Полтавського апеляційного суду від 11.01.2024 у справі №524/3059/23 (провадження №33/814/259/24); у постанові Волинського апеляційного суду від 18.12.2023 у справі №161/16203/23 (провадження №33/802/768/23); у постанові Чернігівського апеляційного суду від 24.01.2024 у справі №740/5821/23 (провадження №33/4823/112/24); у постанові Вінницького апеляційного суду від 17.01.2024 у справі №149/3453/23 (провадження №33/801/91/24); у постанові Вінницького апеляційного суду від 21.03.2024 у справі №137/128/24 (провадження №33/801/223/24); у постанові Київського апеляційного суду від 15.04.2024 у справі № 939/241/24 (провадження №33/824/1902/24).

Відтак, суд доходить висновку, щодо можливості застосування до ОСОБА_1 додаткового адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Довідкою інспектора СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області О.Котовчихина підтверджується, що власником транспортного засобу автомобіля ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_5 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до абзацу 4 пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, не можна накладати адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Таким чином, додаткове адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу судом не може бути застосоване, оскільки ОСОБА_1 не є власником автомобіля ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до положень статті 33 КУпАП, судом враховується характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення:

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) грн.;

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.;

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП вигляді штрафу на користь держави у розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до статті 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа скоєних, у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Згідно із вимогами ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (з 1 січня 2024 року 3028 грн.), що складає 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 245, 251, 252, 268, 283, 284, 285, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) грн.;

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.;

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП вигляді штрафу на користь держави у розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до статті 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа скоєних, у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова дійсна для пред`явлення до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Златопільський міськрайонний суд Харківської області.

У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя:О. О. Журавель