КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3840/25
Провадження № 3/552/780/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2025

16 червня 2025 року суддя Київського районного суду м. Полтави Любчик В.М., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та матеріали, додані до нього, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Харківським РВ ГУДМСУ в Харківській області від 28.08.2014 року, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , старший офіцер служби організації закупівель бази забезпечення Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_3 ),

ВСТАНОВИВ:

05.05.2025 о 08 год 15 хв лейтенант ОСОБА_1 , старший офіцер служби організації закупівель бази забезпечення Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_3 ), перебував у стані наркотичного сп`яніння у АДРЕСА_1 , у пункті тимчасової дислокації вказаного підрозділу, виконував обов`язки військової служби у нетверезому стані, в умовах особливого періоду. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Водночас, у матеріалах справи наявна заява ОСОБА_2 , у якій він просив здійснити розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що визнає свою вину у повному обсязі (а.с. 2).

Відповідно до вимог статті 268 КУпАП, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених статтями 1, 245 КУпАП, та своєчасному розгляду справ в межах строків, які передбачені статтею 38 КУпАП.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, відповідно до положень статті 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступних висновків.

Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, встановлено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

На території України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року, який продовжує діяти.

Станом на день вчинення адміністративного правопорушення 05.05.2025, в Україні тривав особливий період.

Частиною 3 статті 172-20 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, зокрема за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в умовах особливого періоду.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП підтверджується наступними доказами: протоколом серії НГУ № 568224 від 09.05.2025 (а.с. 1), письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 3), письмовими поясненнями ОСОБА_3 (а.с. 4), письмовими поясненнями ОСОБА_4 (а.с. 5), рапортом лейтенанта ОСОБА_4 (а.с. 6), службовою характеристикою на ОСОБА_1 (а.с. 7), висновком щодо результатів медичного огляду з метою встановлення факту вживання психоактивних речовин та стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів № 455 від 05.05.2025 (а.с. 8), витягом з наказу № 123 від 05.12.2023 (а.с. 11) та витягом з наказу № 116 від 03.06.2024 (а.с. 12).

На підставі досліджених у справі доказів суд встановив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме: виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в нетверезому стані, зокрема у стані наркотичного сп`яніння, в умовах особливого періоду, перебуваючи на території військової частини.

При накладенні адміністративного стягнення слід врахувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який свою вину визнав та ступінь суспільної небезпеки вчиненого адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, дані про особу та ступінь вини особи, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 172-20, 276-280, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн (сімнадцять тисяч гривень).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) на користь Державної судової адміністрації України, , місцезнаходження: м. Київ, вул. Липська, 18/5.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний термін з дня проголошення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.М. Любчик