Справа №461/1779/25
Провадження №3-в/461/70/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2025 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., за участю представника митного органу Лубоцького Б.І., розглянувши заяву адвоката Ільющенка Ю.О. в інтересах ОСОБА_1 про відстрочку та розстрочку виконання адміністративного стягнення у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - Донецька область, місце проживання відповідно до протоколу - АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 13.08.2024, виданий 8013,

за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України,

встановив:

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 22 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 65104 гривень 60 копійок, з конфіскацією товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил. Вилучений, згідно протоколу №0181/UA209000/24 від 02.11.2024 року, автомобіль марки «NISSAN», кузов номер НОМЕР_2 , конфісковано в дохід держави. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 витрати за зберігання на складі митниці товарів, які є предметом порушення митних правил, у розмірі 47382,94 гривень та стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 605,60 гривень судового збору.

Постанова набрала законної сили.

Адвокат Ільющенко Ю.О. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою у якій зазначає, що ОСОБА_1 на даний час ніде не працює, не має доходів, а тому не може сплатити штраф протягом 15 днів. Крім того, заявник зазначає, що ОСОБА_1 не має наміру ухилятись від виконання стягнення, але його майновий стан на даний час не дозволяє виконати стягнення.

Відтак, посилаючись на положення ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 301-307 КУпАП, захисник просить відстрочити виконання постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 22.05.2025 та розстрочити її виконання до 01.06.2026 року, з врахуванням наданих заявником пропозицій щодо графіку сплати штрафу.

Заявник ОСОБА_2 подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності захисника та особи яка притягнута до відповідальності .

Представник митного органу в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечив.

Дослідивши подану заяву, долучені до неї документи та матеріали судової справи, заслухавши доводи представника митного органу, приходжу до наступних висновків, виходячи з наведених нижче мотивів та встановлених обставин справи.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

У відповідності до ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Стаття 2 КУпАП встановлює, що законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо. Положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу. Зміни до законодавства України про адміністративні правопорушення можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та інших законів України, що встановлюють адміністративну відповідальність, та/або до законодавства України про кримінальну відповідальність, та/або до кримінального процесуального законодавства України. Питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.

Згідно ст.304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ст. 305 КУпАП, контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом.

Згідно положень ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2, 300-3 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 301 КУпАП, за наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, виправних чи громадських робіт або роблять її виконання неможливим, орган (посадова особа), який виніс постанову, може відстрочити її виконання на строк до одного місяця. Відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до ст. 303 КУпАП, не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки. Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.

З досліджених судом матеріалів справи встановлено наступне.

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 22 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 65104 гривень 60 копійок, з конфіскацією товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил. Вилучений, згідно протоколу №0181/UA209000/24 від 02.11.2024 року, автомобіль марки «NISSAN», кузов номер НОМЕР_2 , конфісковано в дохід держави. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 витрати за зберігання на складі митниці товарів, які є предметом порушення митних правил, у розмірі 47382,94 гривень та стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 605,60 гривень судового збору.

Постанова набрала законної сили.

Подана захисником заява ґрунтується на тому, що ОСОБА_1 на даний час ніде не працює, не має доходів, а тому не може сплатити штраф протягом 15 днів. Крім того, заявник зазначає, що ОСОБА_1 не має наміру ухилятись від виконання стягнення, але його майновий стан не дозволяє виконати стягнення. Разом з тим, до заяви не долучено жодного доказу, який засвідчує наведені у ній факти та обставини. Зокрема, суду не надано даних про доходи ОСОБА_1 або їх відсутність.

Аналіз наведених вище положень законодавства вказує на те, що чинне законодавство пов`язує можливість відстрочки виконання рішення суду лише за умов доведення заявником існування обставин, що ускладнюють виконання або роблять його неможливим. Наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами.

Не можна залишити поза увагою і те, що захисник посилаючись на положення ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження», як на підставу для задоволення заяви, залишає поза увагою те, що відповідно до ст. 1 цього ж Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Натомість, жодних доказів про відкриття виконавчого провадження чи примусового виконання рішення (постанови про притягнення до відповідальності) до заяви не долучено. Наведене свідчить про безпідставне посилання на положення даного нормативного акту захисником.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, приходжу до висновку про відсутність законних підстав для задоволення заяви.

За змістом ст.ст. 294, 304 КУпАП, в апеляційному порядку може бути оскаржена лише постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, постановлена за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення по суті, а не рішення органу, що ухвалив таку постанову, з питань, пов`язаних з її виконанням, зокрема, в порядку ст. 304 КУпАП якими не передбачено можливості апеляційного оскарження такого рішення.

Керуючись ст. 304 КУпАП,

постановив:

У задоволенні заяви адвоката Ільющенка Юрія Олександровича в інтересах ОСОБА_1 про відстрочку та розстрочку виконання адміністративного стягнення у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Стрельбицький В.В.