КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №759/7221/25 Суддя І інстанції - Оздоба М.О.
Провадження № 33/824/3211/2025 Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Осадька О.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 14 травня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 14 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення:

- за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 36 КУпАП накладено на ОСОБА_1 остаточне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, зі стягненням судового збору на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 28.03.2025 приблизно о 22.35 в м. Києві на проспекті Берестейському, 118, керуючи транспортним засобом «Нісан», д.н.з. НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген», д.н.з НОМЕР_3 , який зупинився попереду, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 12.1 ПДР України.

Крім того, ОСОБА_1 28.03.2025 приблизно о 22.35 в м. Києві на проспекті Берестейському, 118, керував транспортним засобом «Нісан», д.н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР.

Не погоджуючись із постановою судді, захисник Осадько О.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 14 травня 2025 року в частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а справу закрити за відсутністю складу правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник вказує, що ОСОБА_1 неодноразово повідомляв про свою незгоду з результатами проведеного огляду на стан сп`яніння та заявляв про бажання пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, чого працівники поліції не зробили, а отже з боку співробітників патрульної поліції є пряме порушення ст. 266 КУпАП.

Також апелянт зазначає, що на відеозаписі, долученому до матеріалів справи, зафіксовано не лише те, що поліцейські відмовляються приймати від ОСОБА_1 будь-які пояснення по справі (28.03.2025 о 23:52:00; 29.03.2025 о 01:05:00), а окрему увагу апелянт звертає на те, що усі заяви чи клопотання ОСОБА_1 залишені поза увагою поліцейських. Зокрема, ОСОБА_1 заявляв, що бажає на участь захисника під час розгляду справи.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, і клопотань про відкладення розгляду справи не надсилав. При цьому, від захисника Осадька О.О. надійшла заява про проведення апеляційного розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 . Враховуючи наведене та вимоги ст. 294 КУпАП, апеляційний розгляд проведено у відсутність ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Осадька О.О., який підтримав апеляційну скаргу, та просив її задовольнити, пояснення потерпілого ОСОБА_2 , який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в повному обсязі, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому, апеляційним судом не перевіряються.

По суті апеляційної скарги слід зазначити, що відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.9 (а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Проте, ОСОБА_1 вимоги вказаного пункту ПДР дотримано не було.

Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, порушення ОСОБА_1 зазначених вимог п. 2.9 (а) ПДР України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №284635, згідно якого ОСОБА_1 28.03.2025 приблизно о 22.35 в м. Києві на проспекті Берестейському, 118, керував транспортним засобом «Нісан», д.н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначений протокол складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 та підписаний особою, яка його склала.

В свою чергу, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються роздруківкою чеку «Драгер» з результатом 2,15 проміле. Зазначений результат огляду зафіксовано й в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Окрім того, винуватість ОСОБА_1 підтверджується направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, протоколом АЗ №075269 про адміністративне затримання від 29.03.2025.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Враховуючи сукупність доказів у справі приходжу до висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії ОСОБА_1 , які полягають у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, є порушенням п. 2.9 (а) ПДР України та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і такий висновок, всупереч твердженням апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засіданні захисник Осадько О.О. пояснив, що відповідно до матеріалів справи дійсно вбачається, що відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі Осадько О.О . По її оформленню наряд поліції здійснював передбачені законом дії та повідомив Осадьку О.О. , що виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння. В подальшому, працівник поліції провів огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», з результатами якого ОСОБА_1 не погодився та просив завести його до лікаря нарколога, проте, зазначена вимога була проігнорована, чим було порушено процедуру огляду та право на захист ОСОБА_1 . В результаті цього, вважає, що оскільки огляд проведений з порушенням ст. 266 КУпАП то його результат не може бути визнаний допустимим доказом по справі, з огляду на що просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю належного підтвердження перебування ОСОБА_1 в стані сп`яніння.

Вважає, що до моменту, поки не складений протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 міг не погоджуватись з результатами огляду і поліцейські повинні були доставити до медичного закладу. На думку захисника, процедура оформлення матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП на момент 00:19 ще не була завершена.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 28 березня 2025 року у нього на пр. Берестейському орієнтовно після 23 год. вийшов з ладу транспортний засіб, яким він керував, тому він, включивши сигнал аварійної ситуації, залишався в четвертій швидкісній смузі руху. Повз його автомобіль проїзжав наряд патрульної поліції, які зупинились попереду його автомобіля, щоб з`ясувати причини його аварійної стоянки. І в момент, коли він спілкувався з працівниками поліції, вони побачили світло фар іншого автомобіля, який рухався в цій же смузі руху. Поліцейські додатково ліхтарем почали сигналізувати та попереджати водія про перешкоду в його смузі руху, однак, водій на ці попередження та факт увімкненої аварійної ситуації не відреагував, та допустив зіткнення з автомобілем ОСОБА_2 . В подальшому в ході спілкування з водієм, працівниками поліції було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння. Разом з тим, при проведенні самої процедури освідування ОСОБА_1 на стан сп`яніння він присутній не був. ОСОБА_1 здебільшого сидів в автомобілі при оформленні протоколів, тому він не може сказати, чи були у нього явні ознаки алкогольного сп`яніння, але його поведінка була не дуже коректною.

З переглянутого під час апеляційного розгляду відеозапису вбачається, що до автомобіля ОСОБА_1 працівники поліції підійшли після дорожньо - трансопртної пригоди за його участі. Після виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння працівник поліції запропонував останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, який ОСОБА_1 погодився пройти (22:56). Поліцейський вдруге пропонує ОСОБА_1 пройти огляду за допомогою алкотестеру «Драгер», ОСОБА_1 погоджується (23:08). Після проходження огляду поліцейський повідомив ОСОБА_1 результат огляду у 2,15 проміле, що свідчить про те, що він знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, за що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Безпосередньо після проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 заперечень щодо результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння не висловлював, пішов з місця події.

Отже, з відеозапису, який є об`єктивним доказом у справі, та не залежить від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи вбачається, що зафіксовані на відеозаписі працівників поліції результати огляду, поведінка ОСОБА_1 після озвучення результатів огляду та відсутність в останнього жодних заперечень щодо результатів огляду безпосередньо після огляду та повідомлення працівником поліції, що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджують винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висловлення незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду вже при запереченні дій працівників поліції щодо усунення його від керування транспортним засобом, тобто, в процесі складання матеріалів, а також в момент адміністративного затримання ОСОБА_1 у зв`язку перешкоджанням працівникам поліції оформити матеріали, не зобов`язувало працівників поліції на цьому етапі доставляти ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду. А тому, доводи апеляційної скарги про порушення працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП є неспроможними.

Не прийняття від ОСОБА_1 пояснень та клопотань, з огляду на його поведінку під час спілкування з працівниками поліції та намаганні продовжити рух автомобілем, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, жодним чином не спростовують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме не спростовують відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, який ОСОБА_1 не заперечував.

Відтак, порушень працівниками поліції при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 за допомогою приладу «Драгер» та складання матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, які б могли стати підставою для скасування рішення суду першої інстанції, не вбачається.

Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. ст. 33, 36 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Будь - якого неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які б могли стати підставою для скасування рішення суду, при апеляційному розгляді не встановлено.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова судді Святошинського районного суду Києва від 14 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника Осадька О.О. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 14 травня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та згідно ст. 36 КУпАП накладено остаточне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Кепкал