ПУЛИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/589/25
Номер провадження 3/292/252/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2025 року селище Пулини

Суддя Пулинського районного суду Житомирської області Гуц О.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли з відділення поліції № 3 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого по

АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою

освітою, розлученого , на утриманні 4 неповнолітніх дітей, не працюючого, військовозобов`язаного, пільг та інвалідності не має, ідентифікаційний номер платника податків - НОМЕР_1

-за ч.1 ст.130 КУпАП, -

У С Т А Н О В И В :

З протоколу про адмінправопорушення серії ЕПРІ № 313146 від 27.04.2025 вбачається, що 27 квітня 2025 року о 12 год. 56 хв., на 3 км автодороги с-ще Довбиш- с.Великий Луг Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп"яніння, а саме: звужені зіниці очей, ще не реагують на світло, неприродна блідість шкіри обличчя, підвищена жвавість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп"яніння, у встановленому законодавством порядку, в найближчому закладі охорони здоров"я, відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР.

У судовому засіданні 12.06.2025 ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому адмінправпорушення не визнав та показав, що він не вживає наркотичні засоби, тому відповідно в день складання протоколу не був у наркотичному сп"янінні та не відмовлявся від проходження освідування в медустанові на предмет вживання наркотичних засобів, а навпаки наполягав на цьому , про те працівники поліції незаконно склали даний протокол. Від керування т/з не був відсторонений, так як на даному автомобілі на вимогу працівників поліції , у їх супроводі, прибув до ТЦК . Він мав намір самостійно пройти таке освідування у медустанові, але у нього не було коштів , бо виховує 4 неповнолітніх дітей, а вказана процедура коштує 2500 грн. Просив закрити провадження у даній справі за відсутністю в його діях складу адмінправопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність наступає, як за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою КабінетуМіністрів України № 1103 від 17.12.2008 року та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Аналогічні положення містяться і в абзаці 2 п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, згідно якого водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється уповноваженою особою поліції для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, та п. 1.7 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 вересня 2009 року № 400/666, згідно якого у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного уповноваженою особою поліції, огляд на стан сп`яніння проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на проведення такого огляду відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Оцінивши всі наявні у справі докази, приходжу до висновку, що належних доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суду не надано.

Суддею враховується, що об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП є: 1) керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного, наркотичного чи іншого); 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння; 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, коли особі інкримінується керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП), яка керувала транспортним засобом.

Тобто доказуванню підлягають такі обставини: 1) керування особою транспортним засобом та 2) перебування цієї особи у стані сп`яніння (наркотичного, алкогольного чи іншого) або відмова від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння.

Також до протоколу про адміністративне правопорушення додано: розписку про роз"яснення прав та обов"язків ОСОБА_1 , направлення на огляд ОСОБА_1 , з метою виявлення наркотичного сп"яніння до медустанови , розписку про ознайомлення водія з вимогами ч.1 ст. 266 КУпАП щодо відсторонення від керування транспортним засобом, постанову про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ст.126 ч 1. КУпАП

За даними матеріалів про адміністративне правопорушення також убачається здійснення працівниками поліції технічними засобами відеозапису. Матеріали справи містять компакт-диск такого відеозапису, проте з відеозапису вбачається , що ОСОБА_1 на пропозицію працівни ків поліції дав свою згоду на проходження освідування у медустанові на предмет визначення наркотичного сп"яніння та неодноразово наполягав на такому освідуванні , однак працівники поліції повідомили йому про складання протоколу про адмінправопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому відсутні відеозаписи з початку зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 до фіксування оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, а також вручення ОСОБА_1 протоколу про адмінправопорушення за ст.130 КУпАП, направлення на освідування до медичної установи з метою виявлення стану сп"яніння та розписки про ознайомлення ОСОБА_1 про відсторонення від керування транспортним засобом .

З огляду на встановлені вище факти невідповідностей у досліджених доказах (відеофіксації), які є суттєвими, вважаю, що названі докази не можуть бути належними та допустимими і лягти в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу, що визначено ч. 1ст. 251 КУпАП.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту ( рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» ( рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Враховуючи вказані вище обставини суддя вважає, що законність складання протоколу про адміністративне правопорушення та процесуальні дії працівників поліції щодо збирання інших доказів у справі, викликають розумні сумніви в їх законності, що виключає можливість визнання цього протоколу, як допустимого та достовірного доказу у справі.

Протокол про адміністративне правопорушення хоч і є джерелом доказів, однак за своєю процесуальною суттю є фіксацією правопорушення, та інформація, яка в нього вноситься повинна ґрунтуватися на первинних доказах, зокрема на візуальних спостереженнях, фото- та відео- фіксації, поясненнях свідків тощо.

Згідност. 19 Конституції Україниоргани державної влади, зокрема, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно дост. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

З огляду на викладене та з урахуванням положеньст. 62 Конституції України, суддя дійшов висновку, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з недоведеністю вини, що відповідатиме вимогам ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.40-1,130,283,284,287-289 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Червоноармійський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О. В. Гуц