КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/3113/2025 Головуючий в суді ІІ інстанції Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., вирішуючи питання щодо розгляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Нечваля Яна Вадимовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 24 квітня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 162084 від 30.10.2024 року - 30.10.2024 року о 07 год. 40 хв. у м. Київ, вул. Степана Рудницького, 19/14, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mitsubishi Langer» д.н.з., НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 24 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп..

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Александров Д.О., який діє в інтересах ОСОБА_2 , 05 травня 2025 року подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовував тим, що працівники поліції незаконно зупинили ОСОБА_1 , адже відсутні докази порушення Правил дорожнього руху.

Також зазначає, що жодна з озвучених поліцейськими ознак наркотичного сп`яніння, не є ознакою сп`яніння в розумінні норм чинного законодавства, відтак підстав вимагати у ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння не було.

Крім того, доводи апеляційної скарги обгрунтовував тим, що результатами досліджень у лабараторії «Діла» підтверджено, що в організмі ОСОБА_1 були відсутні наркотичні речовини.

Адвокат Нечваль Я.В. та ОСОБА_1 у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи адміністративної справи доказах.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 162084 від 30.10.2024 року, з якого вбачається, що 30.10.2024 року о 07 год. 40 хв. у м. Київ, вул. Степана Рудницького, 19/14, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mitsubishi Lanсer» д.н.з., НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);

- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.10.2024 року, із якого вбачається, що поліцейськими виявлені такі ознаки сп`яніння: тремтіння пальців рук, блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (а.с. 4);

- у розписці, у якій ОСОБА_1 своїм підписом підтверджує факт відсторонення його від керування транспортним засобом «Mitsubishi Lanсer Х» (а.с. 5);

- у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3371289 від 30.10.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки водій не пред`явив на законну вимогу посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб (а.с. 6);

- на відеозаписі із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції № 470632, 472903, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення водієм вказаних правил ПДР. Зокрема, на долученому до матеріалів справи відеозаписі зафіксовано, що зупинений автомобіль знаходиться на проїзній частині у заведеному стані, патрульними поліції було повідомлено причину зупинки транспортного засобу, а саме при виїзді з двору перетнуто подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки та неодноразово запропоновано водію ознайомитись з відеофіксацією даного порушення правил дорожнього руху, на що водій у агресивній формі висловлював відмову, оскільки вказане відео було знято на особистий мобільний телефон патрульного поліції. У ході спілкування з водієм, патрульними поліції було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, про що було повідомлено ОСОБА_1 , та висловлено вимогу останньому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, однак водій ухиляючись від проходження огляду, декілька разів зазначав, що нікуди з патрульними поліції не поїде, вимагав проходження огляду на місці зупинки, вказував на незаконність дій та відсутність повноважень у працівників поліції. На відеозаписі зафіксовано момент роз`яснення прав, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, процедуру складання матеріалів адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ознайомлення водія з ними та момент відсторонення від керування транспортним засобом. До того ж, водій відмовився пред`явити для огляду посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, внаслідок чого його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 9).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме - ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол підписаний особою, яка його склала, ОСОБА_1 , крім того, йому було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Виявлені працівниками поліції 30.10.2024 року у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння в розумінні п.п. 3-4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, зазначені в протоколі повністю узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом із нагрудних камер (відеореєстраторів) поліцейських, на яких достатньо повно відображені події, які відбувалися 30.10.2024 року за участю ОСОБА_1 ..

Відповідно до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відеозапис свідчить про дотримання працівниками поліції в повному обсязі Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції під час проведення її огляду та вимог ст. 266 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції незаконно зупинили ОСОБА_1 , адже відсутні докази порушення Правил дорожнього руху, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки з відеозапису вбачається, що патрульними поліції було повідомлено причину зупинку ОСОБА_1 , а саме перетин подвійної суцільної лінії, тобто порушено вимоги дорожньої розмітки 1.3., що відповідає п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», та з доказами чого патрульні поліції хотіли ознайомити водія, однак останній у агресивній формі висловлював відмову.

Разом з цим, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що факт адміністративного правопорушення встановлюється будь-якими фактичними даними, які в розумінні ст. 251 КУпАП є доказами.

Відсутність у матеріалах справи постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП може вказувати на неналежне виконання працівниками поліції своїх службових обов`язків, однак не спростовує винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що жодна з озвучених поліцейськими ознак наркотичного сп`яніння, не є ознакою сп`яніння в розумінні норм чинного законодавства, відтак підстав вимагати у ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння не було, суд апеляційної інстанції відхиляє, як формальні, оскільки орфографічні помилки чи описки в названих ознаках наркотичного сп`яніння, а саме: «тремтіння пальців рук», замість вірного: «виражене тремтіння пальців рук», не спростовують вчинення адміністративного правопорушення, не виправдовують дії ОСОБА_1 та носять суто технічний характер і ніяк не впливають на суть звинувачення у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, адже такий підхід був би проявом надмірного формалізму та істотно порушував основні принципи правовладдя, зокрема, невідворотності покарання за скоєне порушення, справедливості, тому такі доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження за відсутності у діях складу правопорушення.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що під наявністю у особи ознак сп`яніння необхідно розуміти припущення поліцейського про наявність у особи такого стану, яке грунтуються на порівнянні фізичного стану та поведінки особи і із станом та поведінкою, які визначені нормативними документами і указують на наявність такого стану. У будь-якому випадку висновок поліцейського про наявність у особи ознак сп`яніння містить суб`єктивний характер. Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, у ньому зазначені ознаки, які дали поліцейському підстави висунути вимогу про необхідність проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння, на що останній висловив відмову, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Суд не бере до уваги результати дослідження на виявлення наркотичних речовин у ОСОБА_1 у лабараторії «Діла», оскільки, як вірно зазначив суд першої інстанції та з чим погоджується суд апеляційної інстанції, протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП було складено за порушення п. 2.5 ПДР України, тобто за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння, а не п. 2.9а ПДР України, тобто за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, відтак вказані результати дослідження не спростовують вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Голосіївського районного суду міста Києва від 24 квітня 2025 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга адвоката Нечваля Яна Вадимовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Нечваля Яна Вадимовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 24 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено «03» червня 2025 року.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко