Справа № 755/2359/25
Провадження №: 3/755/1351/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" червня 2025 р. Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Мельниченко Л.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

16 січня 2025 року близько 12 години 08 хвилин ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Алматинській, 2/1 в м. Києві, керував автомобілем Mazda, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився за допомогою приладу алкотестер «Drager Alcotest» 6820 №ARHK-0495. Результат огляду 1,55%о. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 категорично заперечив свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення та просив закрити провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП. Пояснив, що автомобіль Mazda, державний номерний знак НОМЕР_1 , належить його дружині, але використовується як службовий автомобіль на його підприємництві, яке розташовано за адресою, де працівники поліції складали протокол. Зазвичай він їздить на роботу на трамваї. 16 січня 2025 року він завчасно приїхав на роботу у тверезому стані громадським транспортом. На виробничому процесі стався збій і необхідно було терміново привезти технолога. Він як завжди направив ОСОБА_2 на автомобілі. Коли той повернувся, він біля входу до цеху зустрів автомобіль, узяв у ОСОБА_2 ключі, сів на сидінні водія та розмовляв з технологом. У цей час, до нього підійшли працівники поліції, він злякався та розгубився від несподіванки, оговорив себе, що він у стані сп`янінні, що він керував автомобілем, що він на перехресті створив аварійну ситуацію тощо ( про події що сталися по дорозі на перехресті йому розповів ОСОБА_2, коли віддав ключі). Він не може пояснити: як за 50 секунд ОСОБА_2 доїхав з перехрестя до фірми, зупинив автомобіль, розповів йому, що сталося, а він встиг сісти за кермо автомобіля і зустріти працівників поліції; чому при необхідності термінової допомоги технолога, він вирішив сісти за кермо та розмовляти з нею в автомобілі. Він просить визнати відеозапис недопустимим доказом, оскільки він має перерви, та не брати до уваги жодного факту, що там зафіксований. У нього на підприємстві для протирання обладнання використовується спирт, тому спиртові пари попадають в організм. Він не погоджується з результатами проведеного дослідження. Він до цього часу не звертався з заявами на дії працівників поліції. Він є керівником підприємства, а свідки його підлеглі. Під час спілкування з працівниками поліції почалася тривога, що також викликало у нього емоційний стрес. Він дванадцять років тому звільнився з органів прокуратури, не веде практику, тому дійсно злякався дій працівників поліції.

Адвокат Задніпряний В.В. надав суду клопотання про визнання усіх матеріалів справи недопустимими доказами, долучив сертифікат на алкотестер та про закриття адміністративної справи на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що він є ФОП та працює на підприємстві у ОСОБА_4 інженером-наладчиком. Також він перевіряє працівників на стан сп`яніння. У нього немає відповідної апаратури, це не прописано в його обов`язках, він ніде не фіксує результати огляду, він по своїй власній оцінці робить висновки щодо стану працівників. Він вважає, що 16 січня 2025 року ОСОБА_4 прийшов на роботу тверезий. Як той добирався до роботи він не знає. Згодом пішов брак, ОСОБА_5 зателефонував технологу та послав ОСОБА_2 за нею поїхати. Через 20 хвилин ОСОБА_5 зателефонували і він вийшов з цеху. Через деякий час прийшов ОСОБА_2 , а хвилин через 20 технолог. У них в цеху обладнання протирають спиртом, але «надихатися» ним неможливо.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він офіційно працює в «ФОП ОСОБА_7 ». Він постійно запізнюється на роботу, тому не знає у який спосіб ОСОБА_4 добирається на роботу. Автомобіль Mazda, державний номерний знак НОМЕР_1 , належить дружині ОСОБА_4 . Вони використовують його у роботі. 16 січня 2025 року, коли він приїхав на роботу, то автомобіль вже стояв припаркований. Згодом ОСОБА_4 наказав йому їхати за технологом. Він забрав її на «Дарницькій площі», привіз до роботи, передав ОСОБА_4 , який був на вулиці, ключі та пішов до цеху. Під час руху на автомобілі він не порушував Правил дорожнього руху, йому невідомо, що відбулося на перехресті, він нічого не розповідав ОСОБА_4 , він не може надати пояснення як за 50 секунд він з перехрестя доїхав до роботи, припаркував автомобіль, детально розповів ОСОБА_4 про ситуацію яку створив під час руху, а той сів за кермо автомобіля та вже зустрів працівників поліції за кермом.

Як вбачається з даних, що містяться в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, огляд був проведений алкотестером «Drager Alcotest» 6820 №ARHK-0495. Встановлений результат огляду позитивний, 1,55%. ОСОБА_4 засвідчив своїм підписом в акті згоду з результатами дослідження. Доповнень та зауважень до акту не надходило.

До цього акту долучений результат тесту.

Як вбачається з талону тестування на алкоголь, ОСОБА_4 проходив тест приладом алкотестер «Drager Alcotest» 6820 №ARHK-0495 (останнє калібрування 2024.11.15), за результатами проведення якого встановлено наявність у нього 1,55 %о алкоголю. ОСОБА_4 засвідчив своїм підписом в акті згоду з результатами дослідження.

У судовому засіданні було відтворено відеозапис бодікамер працівників поліції. Як вбачається з даних, що містяться на відеозапису, працівники поліції знаходяться на перехресті, де перехожі розповідають як автомобіль, який має номерний знак НОМЕР_1 , проїхав перехрестя та пішохідний перехід, ледь не збивши людей. Під час розповіді, автомобіль Mazda, державний номерний знак НОМЕР_1 , о 12 годині 05 хвилин 47 секунд знову пронісся цим перехрестям та перехожі вказали на цій автомобіль. Працівники полії поїхали за цим автомобілем. О 12 годині 07 хвилин 14 секунд працівники поліції вже підходять до автомобіля, який із заглушеним двигуном стоїть у дворі. На прохання працівників поліції, водій трішки відкриває скло. На вимогу працівників поліції водій передає документи. У подальшому на записі, жінка залишає автомобіль. ОСОБА_4 згодом виходить із салону автомобіля зі сторони водія, розповідає, що не порушував на пішохідному переході правил переїзду, що їхав з допустимою швидкість, що його оговорюють, він пропускав військового з кавою пройти дорогу, що той був неправий, що інших перехожих він також пропустив, тощо. Визнає, що можливо був неправий, але він дуже поспішав. Він не бачив, що за ним по дворах їде автомобіль працівників поліції. Повідомляє, що напередодні дізнався, що у нього буде третя дитина та ввечері святкував, вживав алкоголь. Він пояснює, що він «колишній», тому усі права та ситуацію знає. На вимогу працівників поліції пройти огляд, сам запропонував пройти огляд на місці приладом Drager. Працівники поліції з дотриманням усіх вимог проводять огляд, результат 1,55%о. ОСОБА_4 погодився з результатом, підписав усі документи. Каже, що винен та просить скласти протокол, погоджується сплатити штраф 17 000 гривень, бо він дуже поспішає на роботу. Працівники поліції роз`яснюють йому права, складають процесуальні документи, роз`яснюють зміст, тощо. ОСОБА_4 повідомив: що він не буде керувати автомобілем, а приїде дружина та забере автомобіль додому; що усі права йому відомі; відмовився писати пояснення. У той же час, каже, що може сам відігнати автомобіль, працівники поліції пропонують викликати драйвера та роз`яснюють, що відсторонюють його від керування автомобілем. ОСОБА_4 погоджується.

Будь яких інших доповнень та клопотань від учасників судового розгляду не надходило, а тому суддя приймає рішення на наявних та досліджених доказах.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4 , доводи та клопотання адвоката, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме дані, що містяться: у протоколі про адміністративне правопорушення; у карті обліку адміністративного правопорушення; у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, талоні тестування на алкоголь, у реєстраційній карті, що власником автомобіля є ОСОБА_8 , відтворивши відеозапис з бодікамер, - суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено перелік діянь, що містять склад цього адміністративного правопорушення, зокрема, керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, тобто суб`єктом правопорушення визнається особа, яка керує транспортним засобом, незалежно від того, чи має вона на це право, а керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Відповідно до вимог ч.ч. 2, 3, 4 ст. 266 КУпАП , огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається з даних, що містяться в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Голлоран та Франціс проти Сполученого королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завадити серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як встановлено у судовому засіданні, водій ОСОБА_9 , будучи достовірно обізнаний про вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, оскільки проходив теоретичні та практичні навчання для підготовки до складання екзаменів для отримання права на керування автомобілем, склав ці екзамени та отримав відповідне посвідчення, достовірно був обізнаний про заборону керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Щодо тверджень адвоката про неможливість прочитати зміст протоколу, то суддею у судовому засіданні було оголошено повний зміст протоколу. Також, в матеріалах справи знаходиться ксерокопія цього протоколу та карта обліку адміністративного правопорушення.

Крім того, судом було відмовлено адвокату в задоволенні клопотання про виклик у судове засідання працівників поліції для з`ясування виключного цього питання. З відеозапису події вбачається, що працівники поліції складають протокол та оголошують його зміст.

Щодо тверджень адвоката про недопустимість відеофайлів, то ще раз необхідно зазначити, що у статті 266 КУпАП визначено, що поліцейський веде запис проведення ним огляду особи на стан сп`яніння, який долучає до результату. Іншого цією статтею не передбачено. Наявність свідків передбачена лише у відсутність відеозапису.

Поряд з цим, працівники поліції зафіксували: як рухалися за автомобілем; що за кермом автомобіля знаходився ОСОБА_4 ; як вони йому пропонували пройти огляд на стан сп`яніння; як він проходив огляд та підписував документи, тощо.

Щодо тверджень адвоката про те, що працівники поліції проводили зупинення, дослідження, складання документів з порушенням Інструкції та порушенням права на захист ОСОБА_4 , то, відповідно до вимог діючого законодавства, дії поліцейських можуть бути оскаржені заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду, зокрема в адміністративному порядку, з наданням суду відповідних доказів.

До цього часу ОСОБА_4 та адвокат не зверталися зі скаргами на незаконні дії працівників поліції та з заявами про вчинення ними злочину, а предметом розгляду цього провадження є дії, які визначаються диспозицією ст.130 КУпАП.

Крім того, адвокат не обґрунтував, яким чином правомірність дій працівників поліції щодо зупинки транспортного засобу, фіксації відеозапису, тощо, знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння та процедурою його проходження і отриманням результатів, та яким чином ці порушення позначилися або могли позначитися на результаті судового розгляду та оцінці доказів.

Незалежно від обставин зупинки транспортного засобу, працівники поліції, виявивши підстави для проведення огляду особи на стан сп`яніння, повинні виконувати свої обов`язки.

У судовому засіданні адвокат звертався до суду з клопотанням про витребування сертифікату на прилад «Drager Alcotest» та про отримання даних повірки.

Судом було відмовлено у задоволенні цього клопотання, оскільки суд позбавлений права самостійно відшукувати та збирати такі докази, а адвокатом не було надано документів про те, що він звертався з відповідними запитами в інтересах свого клієнта та йому відмовили в отриманні цієї інформації, з урахуванням того що ця інформація міститься у вільному доступі.

Адвокат на свій запит отримав сертифікат, який надав суду. Адвокат наполягав на визнанні результатів огляду ОСОБА_4 на стан сп`яніння недопустимим доказом, оскільки на його думку, закінчилася дія сертифікату приладу та не проведено відповідної повірки.

Щодо цієї заяви, то у судовій практиці це питання вирішено ще 2019-2020 роках, що підтверджується сталою практикою судів першої та апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог Порядку оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, затвердженого наказом Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України № 100 від 19.02.2002 (в редакції, що діяв на момент видачі сертифікатів), сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та сертифікати відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу видавалися спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології (далі ЦОВМ) іноземним виробникам засобів вимірювальної техніки або їхнім офіційним представникам України для: офіційного підтвердження затвердження типу засобів вимірювальної техніки і можливості їх ввезення на територію України партіями; офіційного підтвердження відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та їх подальшого ввезення на територію України партіями.

Згідно цього Порядку сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки чинні до вилучення відповідних типів засобів вимірювальної техніки з Державного реєстру.

Термін чинності сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу визначався строком дії результатів державних контрольних випробувань засобів вимірювальної техніки, який становив 3 роки.

Засіб вимірювальної техніки Drager Alcotest®6810 затверджений в Україні в установленому законодавством порядку і занесений до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки (Реєстраційний №У788-13) та мав необхідні дозвільні документи щодо його ввезення на митну територію, реалізації та застосування в Україні, а саме: сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу №UA-M/2-4241-2013 від 17.07.2013.

Таким чином, вищенаведене дає підстави для висновку, що виданий фірмі Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина вищевказаний сертифікат, який втратив чинність 20.02.2016, надавали Drager Safety AG & Co. KGaA та нашій Компаній, як офіційному представнику Drager Safety AG & Co. KGaA в Україні, право на ввезення такого типу ЗВТ на митну територію України у межах строку дії сертифікатів та жодним чином не створювали прав чи обов`язків для третіх осіб і не спричинювали жодних правових наслідків.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 1 січня 2016 року, встановлено, що засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Відповідно до пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Цим Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 1 січня 2016 року.

Згідно з листом заступника директора Українського медичного центру сертифікації МОЗ /країни № 45 від 18 січня 2018 року наданого на запит Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (який є загальнодоступним), використання медичних виробів Газоаналізатори "Драгер Alcotest 6810", які були завезені та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10 лютого 2010 року по 10 лютого 2015 року, є можливим, а закінчення терміну дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та ведення в експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені в експлуатацію використовувались у практиці.

Окрім того, наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів» встановлено, що газоаналізатори "Драгер Alcotest 6810"виробник DragerAlcotest Safety AG and Со.КgaA, Revalatrasse 1, 23560 Lubeck, - виробник Німеччина, мають свідоцтво про державну реєстрацію № 14455/2014, у якого необмежений строк дії.

При цьому, ще раз зазначаю, що предметом розгляду цього провадження є виключно обставини, викладені в диспозиції ст. 130 КУпАП.

Що стосується пояснень у судовому засіданні ОСОБА_4 , то як вбачається з відеозапису, ОСОБА_4 тривалий час спокійно та послідовно розповідав працівникам поліції про те, що він вживав алкогольні напої, що саме він знаходився за кермом автомобіля та надавав такі деталі подій, які повністю узгоджувалися з відеозаписом та могла знати виключно особа, яка керувала автомобілем. Жодного разу ОСОБА_4 не повідомив, що він не керував автомобілем, не відмовився проходити огляд з підстав того, що він не був водієм автомобіля; не пояснював про інших осіб. ОСОБА_4 сам повідомив, що вживав алкогольні напої і погодився з результатом дослідження, про що поставив власноручні підписи на документах; не повідомляв, що за кермом був свідок та не викликав його дати пояснення; не викликав працівників, які могли підтвердити, що він весь час перебував у цеху; коли жінка вийшла із салону автомобіля не просив її повідомити з ким вона приїхала та надати пояснення; коли працівники поліції заборонили йому керувати автомобілем, погодився з цим рішенням, але не казав, що залишить службовий автомобіль та поїде додому, або що свідки його довезуть, а повідомив, що його дружина приїде та забере додому автомобіль. У судовому засіданні ОСОБА_4 не повідомляв, що вважає діє працівників поліції щодо нього незаконними, а навпаки повідомляв, що не оскаржував їх дії, тощо.

Окремо суд звертає увагу, що ОСОБА_4 та його адвокатом суду не було надано доказів того, яке підприємство знаходиться на місці зупинки ОСОБА_4 , чи має він до нього відношення, тощо. При цьому до допиту свідків, ОСОБА_4 не повідомляв, що на його підприємстві зранку наладчик ОСОБА_3 перевіряв його на стан сп`яніння. У той же час, свідок ОСОБА_6 пояснив, що він офіційно працює в «ФОП ОСОБА_7 ». Свідок ОСОБА_6 повідомив, що по приїзду з технологом, він віддав ключі від автомобіля ОСОБА_4 і одразу пішов. Він повідомив, що під час руху на автомобілі дотримувався Правил дорожнього руху, швидкість не перевищував. Саме цей свідок не зміг відповісти на питання суду і був здивований почувши про те, що він по дорозі порушував правила дорожнього руху, рухався з перевищенням швидкості, не пропустив пішоходів, що за ним рухалися працівники поліції, що він детально про ці обставини за декілька секунд розповів ОСОБА_4 , тощо. Також суддя враховую те, що ОСОБА_4 стверджує, що підприємство належить йому, а свідки, про яких стало відомо тільки в суді, його підлеглі та залежать від нього. У той же час, свідок ОСОБА_3 стверджував, що перевіряє працівників на стан сп`яніння, але в незрозумілий спосіб та ніде це не фіксує.

Фактично надані у судовому засіданні покази ОСОБА_4 та свідків, містять між собою суперечливі дані та спростовуються зібраними та дослідженими у судовому засіданні доказами, а тому визнаються неналежними доказами.

Наведені адвокатом та ОСОБА_4 доводи не спростовують наявність в діях останнього фактично встановленого адміністративного правопорушення, відтак відсутні підстави для задоволення клопотань адвоката та ОСОБА_4 про закриття цього провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Наведені вище докази, за виключення пояснень у судовому засіданні ОСОБА_4 та свідків, відповідають критеріям належності та допустимості, а в своєму взаємозв`язку - достатності для доведеності вини ОСОБА_4 у порушенні ним пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, що, як наслідок, тягне за собою відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_4 виду адміністративного стягнення суддя, враховує вимоги ст. 23 КУпАП, які передбачають, що адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, враховуючи характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, та те, що санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, передбачено єдине адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, суддя вважає, що на ОСОБА_4 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керувати транспортним засобом.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 23, 33, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 251, 252, 266, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 гривень 60 копійок.

Відповідно до вимог ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення, з урахуванням норм статей 287-279 КУпАП, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України "Про виконавче провадження", відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18), у розрізі ст. 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Суддя Мельниченко Л.А.