ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/223/25 Справа № 695/2494/24 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАПГоловуючий у І інстанції Бойко Н. В. Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року Суддя Черкаського апеляційного суду Черкаської області Поєдинок І.А. за участю захисника Бочарова О.М., розглянувши апеляційну захисника в інтересах правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04 березня 2025 року, якою -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП в матеріалах справи відсутній, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000.00 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір в дохід держави в сумі 605 грн. 60 коп.

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, водій ОСОБА_1 19 червня 2024 року о 08 годині 10 хвилин в м. Золотоноша по вул. Обухова керував автомобілем Мазда 626, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Драгер в присутності двох свідків. Результат тестування алкотестера Драгер - 0,65 % проміле. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04 березня 2025 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000.00 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір в дохід держави в сумі 605 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить:

Скасувати постанову Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04.03.2025 року та закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки суд першої інстанції грубо порушив принцип змагальності сторін, безсторонності, перейшов на бік сторони обвинувачення, внаслідок чого самостійно відшукав докази, які в подальшому використав, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, при цьому суд неправильно оцінив наявні в матеріалах справи докази, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою неправильне вирішення, а тому постанова суду є незаконною та необгрунтованою та підлягає скасуванню

Працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм таких положень ПДР, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказує, що працівники поліції всупереч вимогам інструкції в протоколі не зазначили результати алкогольного сп`яніння, також не вручили копію акту огляду, оскільки другий чистий екземпляр знаходиться і матеріалах справи, свідки зазначені в протоколі є зацікавленими особами, оскільки в той день працівники поліції несли службу з співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується поясненнями, які знаходяться в матеріалах справи, крім того водій ОСОБА_1 не був згідний з показами драгера та бажав пройти в медичному закладі. Доказом того с направлення на огляд до медичного закладу в матеріалах справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши законність та обгрутнованість апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді є законною та обґрунтованою.

Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, та прийняв обґрунтоване рішення щодо доведеності вини гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, водій ОСОБА_1 19 червня 2024 року о 08 годині 10 хвилин в м. Золотоноша по вул. Обухова керував автомобілем Мазда 626, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Драгер в присутності двох свідків. Результат тестування алкотестера Драгер - 0,65 % проміле. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу про адміністративне порушення серії ААД № 401870 від 19.06.12.2024, де зазначено, що водій ОСОБА_1 19 червня 2024 року о 08 годині 10 хвилин в м. Золотоноша по вул. Обухова керував автомобілем Мазда 626, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Драгер в присутності двох свідків. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с.1);

- даними результату тесту газоаналізатора «Драгер», тест №228, згідно якого 19.06.2024 о 08:14 проведено огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та встановлено позитивний результат 0,65% проміле, з яким він погодився та підписався у ньому.(а.с.2);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 19.06.2024 року, згідно яких 19.06.2024 року він їхав на роботу на своєму автомобілі, був зупинений працівниками поліції, які повідомили, що від нього чутно запах алкоголю. Пройшовши тест на місці, показник був позитивний, так як вчора він випив пиво, а сьогодні за необхідності їхав на роботу.(а.с.4);

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , згідно яких 19.06.2024 року він був запрошений свідком на час складання адміністративних матеріалів на водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем Мазда, державний номерний знак НОМЕР_1 та який пройшов огляд на стан сп`яніння на місці та показник був 0,65 % проміле.(а.с.5);

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , згідно яких 19.06.2024 року він був запрошений свідком на час складання адміністративних матеріалів на водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем Мазда, державний номерний знак НОМЕР_1 , та який пройшов огляд на стан сп`яніння на місці та показник був 0,65 % проміле.(а.с.6);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота інспектором СРПП Золотоніського РВП Радченком В.Г. проведено огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, та встановлено у даного водія позитивний результат 0,65 % проміле, з яким ОСОБА_1 погодився та підписався у ньому.(а.с.7);

- направленням на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.06.2024 до КНП «Золотоніська багатопрофільна лікарня», згідно якого у водія ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та даний водій відмовився від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я.(а.с.8);

- копією акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, складеного 19.06.2024 інспектором СРПП Золотоніського РВП Михайлець В.П., згідно якого було проведено огляд та тимчасове затримання автомобіля Мазда 626, державний номерний знак НОМЕР_1 , після чого даний транспортний засіб доставлено на зберігання на спеціальний майданчик Золотоніського РВП.(а.с.9);

- даними відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського, з якого вбачаються обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_1 (а.с.11).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Так, порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС Україні № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Невизнання ОСОБА_1 , своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 , автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та не звільняють його від відповідальності за скоєне.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо ОСОБА_1 , у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права., є необґрунтованим та спростовуються даними відеозапису.

Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 401870 від 19.06.12.2024, даними результату тесту газоаналізатора «Драгер», тест №228, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 19.06.2024 року, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.06.2024, копією акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, даними відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського, з якого вбачаються обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_1 .

Відповідно до приписів ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно з положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України09.11.2015 № 1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є:

- запах алкоголю з порожнини рота;

- порушення координації рухів;

- порушення мови;

- виражене тремтіння пальців рук;

- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

- поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З відеозапису наявного в матеріалах справи зафіксовано обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме: факт зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_4 , підтвердження водієм, що вчора він вживав алкоголь та погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру Драгер, та зафіксовано проходження даного огляду та під час безперервної відеофіксації, в результаті чого встановлено у водія ОСОБА_1 стан алкогольного сп`яніння 0,65 % проміле, з яким він погодився, підписав чек Драгера, після чого був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому водій підписався.

Так, на відео зафіксований водій автомобіля ОСОБА_1 , який сидить за кермом транспортного засобу. Поліцейський запитує у водія чи вживав він алкогольні напої та повідомляє водію ОСОБА_1 , що у нього стомлений вигляд та пропонує водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння , на що ОСОБА_1 зазначив: «Мужики, вчора 100 грам випив». Після цього працівник поліції пропонує водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер на місці зупинки або в медичному закладі у Золотоніській лікарні. Через деякий час ОСОБА_1 погодився пройти відповідний огляд, взяв запечатаний мундштук, продув у трубку приладу «Драгер», після продуття на приладі з`явився результат 0,65 % проміле, з яким ОСОБА_1 погодився. Після цього водій ОСОБА_1 неодноразово намагався домовитись з поліцейськими (в неправовому полі). На водія ОСОБА_1 поліцейські склали протоколу про адміністративне правопорушення, з яким ОСОБА_1 ознайомився, підписав протокол, чек Драгера, акт огляду та отримав копію протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що відеозаписи є повними та вичерпно інформативними, носять безсторонній характер, позбавлені упередження та суб`єктивного ставлення і надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки згідно з приписами п.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-УІІІ поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи відповідають вимогам ст.251 КУпАП, оскільки є показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Будь-яких даних, які б спростовували обставини, що підтверджуються вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суду не надано.

Досліджені докази послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності їхнього розуміння обставин, з приводу яких вони отримані, добровільності та істинності позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні, і підстав їм не довіряти у суду немає.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції недостатньо аргументував та мотивував своє рішення, не всебічно, не повно, не об`єктивно з`ясував обставини справи, є необґрунтованими, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, зокрема відеозаписом, з якого вбачається результат продуття ОСОБА_1 приладу «Драгер» та результат 0,65 % проміле, який він показав та останній не заперечував.

Доводи апелянта про безпідставну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції, є також необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції спільно з працівниками ТЦК для перевірки військово-облікових документів. В ході спілкування з водієм ОСОБА_1 був у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. В подальшому ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» на що останній погодився, результат позитивний 0,65% проміле.

Доводи апелянта з приводу того, що ОСОБА_1 був незгодний з результатом огляду на місці зупинки, але йому не пропонувалось пройти огляд в медичному закладі, теж є необґрунтованими.

Дослідивши відеозаписи суд апеляційної інстанції встановив, що ОСОБА_1 пояснював, що вживав алкоголь, добровільно пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу Драгер, був ознайомлений з його результатом 0,65 % проміле, підписав чек технічного пристрою та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

З цього відеозапису випливає, що ОСОБА_1 після проходження відповідного огляду не висловив жодних заперечень щодо його результатів. Пояснення ОСОБА_1 про вживання алкоголю свідчать про його фактичну згоду з результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також про згоду ОСОБА_1 з результатами огляду, проведеного поліцейським за допомогою технічного пристрою, свідчить власноручний підпис протоколу про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 будь-яких зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема про незгоду з результатом приладу Драгер, не заявляв, натомість у відповідних графах протоколу наявний його підпис.

Доводи апелянта про те, що в порушення законодавства в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено кількість проміле алкоголю виявлене у ОСОБА_1 , є необґрунтованими, оскільки в протоколі вірно зазначено про стан алкогольного сп`яніння, що є підставою для адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а кількість проміле зазначено в чеку алкотестера, який є додатком до протоколу.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції в порушення законодавства самостійно відшукав докази, які в подальшому використав, є необґрунтованими.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на а.с.2 наявний чек алкотестера, який в силу проміжку часу від складання адміністративних матеріалів і до розгляду справи в суді став частково нечитабельним.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції обґрунтовано витребував у органу поліції той самий чек алкотестера, але належної якості, що в свою чергу не є самостійним з боку суду першої інстанції збиранням яких-небудь доказів винуватості особи.

Інші доводи апелянта щодо невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, та спрямовані на уникнення відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що відео наявне в матеріалах справи є допустимим та належним доказом.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доводиться поза розумним сумнівом дослідженими в судовому засіданні доказами, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю взаємоузгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції вважає, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які дають підстави суду дійти вказаного вище висновку.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 , стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 04.03.2025 року, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 04 березня 2025 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника в інтересах правопорушника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок