П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Бенца К.К., розглянувши матеріали начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) про притягнення до адміністративної відповідальності гр. України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце роботи (служби), посада: молодший інспектор прикордонної служби 3 категорії 1 групи інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Військовослужбовець ОСОБА_1 недбало поставився до військової служби, а саме не з?явився вчасно без поважних причин на службу до місця дислокації підрозділу (до відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б), АДРЕСА_2 ) о 07:30 03 травня 2025 року для проведення заходів безпосередньої підготовки до несення служби у прикордонному наряді «Чатовий» та виконання наказу з охорони військового містечка, на телефонні дзвінки військовослужбовець не відповідав, доповідь встановленим порядком щодо свого місця перебування не здійснював. До відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) прибув о 23:00 03.05.2025.

Своїми діями порушив вимоги ст. ст. 11, 12, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року N?548-XIV, тобто вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи своєчасно і належним чином повідомлений, шляхом надсилання судової повістки смс-повідомленням, що стверджується довідкою про доставку смс від 15.05.2025 року.

Окрім того слід зазначити, що інформація про дату і час розгляду справи наявна на сайті Судова влада.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 172-15 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 172-15 КУпАП диспозиція статті передбачає недбале ставлення військової службової особи до військової служби.

Частиною 2 ст.172-15 КУпАП передбачена відповідальність за діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, а саме за недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

17.03.2014 Указом Президента України № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» на території України оголошено часткову мобілізацію та після його затвердження Законом України № 1126-VII від 17.03.2014 «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» цей Указ набрав чинності, його дію продовжено Указом Президента України 14.01.2015, а Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» на території України оголошено загальну мобілізацію та після його затвердження Законом України № 2105-ІХ від 03.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» цей Указ набрав чинності з дня фактичного початку воєнних дій, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» 18.03.2014 розпочався особливий період, який триває наразі.

У відповідності до Указу Президента України від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію», затвердженого ЗУ «Про затвердження указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17.03.2014 року в Україні оголошено часткову мобілізацію. Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався і діє станом на даний час.

З огляду на що з 17.03.2014 року по теперішній час в Україні діють умови особливого періоду.

Згідно Листа ВС від 13.07.2018 року №60-1543/0/2-18 «Щодо тлумачення поняття «особливий період» вбачається, що Верховний суд, забезпечуючи єдність правозастосовної практики, дотримується правової позиції, згідно з якою в Україні діє особливий період.

Військовослужбовці відповідно до вимог ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язані свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців, у разі потреби відлучитися в межах розташування військової частини (підрозділу), запитати дозволу в командира відділення, а після повернення доповісти йому про прибуття.

Вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №327776 від 04.05.2025 року, даними посвідчення ДПС України серії НОМЕР_2 від 03.04.2025 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що гр. ОСОБА_1 винний у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-15 КУпАП, а саме недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.

Дії ОСОБА_1 за ознаками ч.2 ст.172-15 КУпАП кваліфіковані правильно.

Обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 - не встановлено.

Обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 - не встановлено.

При призначенні адміністративного стягнення суд виходить із змісту ст.33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, обставини справи та наслідки, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та відповідно до вимог ст.35 КУпАП обтяжують відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, а отже суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.2 ст.172-15 КУпАП у вигляді штрафу.

Згідно п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору, як військовослужбовця.

Керуючись ст. ст. 172-15, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від сплати судового збору, як військовослужбовця.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца