Справа № 489/3527/25
Провадження № 3/489/1187/25
П О С Т А Н О В А

30 травня 2025 м. Миколаїв

Суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва Рум`янцева Н.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП)

встановила.

24.04.2025 о 14:45 год. ОСОБА_1 за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , діючи умисно, вчинила сварку відносно своєї матері ОСОБА_2 , під час якої виражалася лайливими словами, ображала, принижувала, погрожувала фізичною розправою, чим спричинила емоційну невпевненість та завдала шкоди психічному здоров`ю. ОСОБА_1 своїми діями вчинила домашнє насильство психологічного характеру.

В протоколі зазначено, що особа вчинила правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання для розгляду протоколу ОСОБА_1 не з`явилась. Викликалась в судове засідання, в тому числі, за допомогою SMS-повідомлення. Згідно довідки про доставку SMS, ОСОБА_1 була обізнана про дату судового засідання.

Від потерпілої ОСОБА_2 надійшла заява про закриття провадження у справі.

Враховуючи строк розгляду справи, визначений ч. 2 ст. 277 КУпАП, який є пересічним та не підлягає продовженню, те що ОСОБА_1 належним чином та завчасно повідомлена про судовий розгляд справи, вказаний час є достатнім для організації з`явлення до суду чи забезпечення участі у справі захисника, подачі доказів та повідомлення суд про необхідність відкладення розгляду справи, при чому матеріали справи містять необхідні матеріали для її розгляду по суті, а також враховуючи, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали, що знаходяться у справі, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 720192 від 24.04.2025; рапорт; протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 24.04.2025; письмові пояснення ОСОБА_2 ; письмові пояснення ОСОБА_1 ; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 24.04.2025; копію паспорту на ім`я ОСОБА_1 ; копію термінового заборонного припису стосовно кривдника від 24.04.2025 серії АА № 608733, суддя приходить до таких висновків.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за домашнє насильство, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

З протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень ОСОБА_2 слідує, що внаслідок вчинення ОСОБА_1 висловлювань нецензурною лайкою, образ та принижувань, потерпіла зазнала занепокоєння, болю, страждань та переживань, що свідчить про завдання шкоди її психічному здоров`ю.

ОСОБА_3 зазначав у своїх поясненнях, що вона умисно з перевагою сили, вчинила сварку, в ході якої висловлювалась лайливими словами та кинула в обличчя своєї матері дрібниці копійок, при цьому ображала її, фізично не погрожувала та фізичні дії не вчиняла.

За визначенням ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Оцінивши сукупність досліджених доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов висновку, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, дійсно умисно вчинила інкриміноване їй протоколами діяння, що підтверджується дослідженими доказами в їх сукупності.

Таким чином, встановлені суддею обставини вказують на наявність вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні інкримінованого їй правопорушеннях та своїми діями вона вчинила адміністративне правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з чим підлягає адміністративній відповідальності за вчинені правопорушення.

Враховуючи особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини вчинення адміністративного правопорушення, суд вважає за доцільне накласти на неї адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з особи, на яку накладено стягнення, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись статтями 252, 266, 280, 283, 284, 285 КУпАП, суддя

постановила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.. (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач коштів: Миколаївське ГУК/Микол. обл./21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 21081300, рахунок отримувача: UA0014001).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (який підлягає сплаті та перерахуванню за такими реквізитами: отримувач: ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106, рахунок отримувача: UA0026001).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно зі ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Н. О. Рум`янцева