Справа № 553/1632/25
Провадження № 3/553/477/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03.06.2025м. Полтава

Подільський районний суду міста Полтави у складі

головуючої судді Москаленко В.В.,

за участю секретаря судового зсідання Микуці К.В.,

захисника адвоката Кравченка А.П.

розглянувши матеріали, що надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

встановив:

До Подільського районного суду міста Полтави надійшли матеріали про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення КИП № 25 від 14.04.2025 молодший сержант ОСОБА_1 , діючи всупереч інтересам військової служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення адміністративного правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби.16.03.2025, близько 17.30 під час перевірки наявності особового складу військової частини НОМЕР_3 в районі дислокації підрозділу ( АДРЕСА_2 ) було встановлено, що молодший сержант ОСОБА_1 , на той час технік системного адміністрування відділення автоматизованих засобів управління Військової частини НОМЕР_3 самовільно залишив розташування підрозділу (далі СЗЧ) без зброї та засобів захисту. Дозволу на вибуття за межі розташування військової частини НОМЕР_3 молодшому сержанту ОСОБА_1 , командування вказаної військової частини не надавало. Проведені розшукові заходи, організовані командуванням військової частини НОМЕР_4 , позитивного результату не дали. На телефонні дзвінки військовослужбовець не відповідав, місце знаходження його на той час було невідоме. В ході перебування в СЗЧ, молодший сержант ОСОБА_1 потрапив у дорожньо-транспортну пригоду порушивши ст. 124 КУпАП (порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна), у зв`язку із чим, Яготинським районним судом Київської області розпочато справу про адміністративне правопорушення від 18.03.2025 №382/559/25. 17.03.2025 близько 10.30 молодший сержант ОСОБА_1 самостійно прибув у район дислокації підрозділу, військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ). Підстави самовільного залишення військової частини військовослужбовець пояснив необхідністю заміни зимової гуми на власному автомобілі. За час відсутності військовослужбовець обов`язки військової служби не виконував та проводив час на власний розсуд не пов`язаний із проходженням військової служби. Таким чином, внаслідок своєї недисциплінованості, грубо порушуючи вимоги статей 2, 4 Дисциплінарного статуту, статей 11, 12 16, 49, 128 Статуту ВС ЗС України, статті 24 Закону, молодший сержант ОСОБА_1 чітко знаючи та розуміючи зміст покладених на нього обов`язків з військової служби, не приклав зусиль, для їх виконання, відповідно до визначених вимог статутів Збройних Сил України, в умовах воєнного стану. Через особисту недисциплінованість та легковажне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, самовільно залишив підрозділ військової частини, тим самим підірвав бойову готовність підрозділу та виконання завдань за призначенням, окрім того, власними діями підбурив співслужбовців для вчинення подібних правопорушень чим недбало поставився до військової служби, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Будучи належним чином повідомленим про дату і час судового засідання в судове засідання не з`явився.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Кравченко А.П. підтримав свої письмові пояснення, у яких просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, з огляду на те, що ОСОБА_1 наразі приймає

безпосередню участь у бойових діях та є учасником бойових дій. Адміністративні матеріали не містять жодного опису чи доказу невиконання або неналежного виконання ОСОБА_1 чи несумлінного ставлення до них, як і не зазначено якою саме службовою особою є ОСОБА_1 . В матеріалах справи відсутні посилання на недбале виконання службових обов`язків ОСОБА_1 , водночас зафіксовано його відсутність на військовій службі протягом одного дня 17.03.2025 року. Зазначив, що ОСОБА_1 повідомляв командирів про свою відсутність, у зв`язку з необхідністю заміни резини на літню на автомобілі, який використовується у бойових завданнях, однак потрапив у ДТП. Враховуючи те, що ОСОБА_1 не є службовою особою, доказів недбалого ставлення до службових обов`язків матеріали справи не містять просив закрити провадження у справі.

Суд, дослідивши представлені докази, дійшов наступного висновку.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

За положеннями ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Дії ОСОБА_1 , особою, якою складено протокол, кваліфіковано за ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Адміністративна відповідальність за частиною другою статті 172-15 КУпАП передбачена за

недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Безпосереднім об`єктом цього правопорушення є встановлений порядок службової діяльності у сфері реалізації військовими службовими особами своїх прав і виконання обов`язків.

З об`єктивної сторони це правопорушення характеризується суспільно небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби, суспільно небезпечними наслідками у вигляді істотної шкоди і причинним зв`язком між вказаними бездіяльністю і наслідками.

Недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, наказами командування, через недбале чи несумлінне ставлення до них. Недбале ставлення військової службової особи до своїх службових обов`язків характеризує, перш за все, об`єктивну сторону вчиненого і виявляється в тому, що за наявності в особи реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, не виконує службові обов`язки, або хоча і діє, але виконує ці обов`язки неналежним чином, не відповідно до закону або відповідно до нього, проте неякісно, неточно, неповно, несвоєчасно, поверхово, у протиріччя з установленим порядком і тією обстановкою, що склалася, тощо.

Верховний Суд у своїй постанові від 21 травня 2021 року у справі № 185/12161/15-к вказав, що, при встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається.

Суб`єктом даного правопорушення є військова службова особа. Під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування (примітка дост.172-13 КУпАП).

Організаційно-розпорядчі обов`язки - це обов`язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їх заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

Адміністративно-господарськими обов`язками є обов`язки по управлінню або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації, забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальних, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо.

Особа є службовою не тільки тоді, коли вона здійснює відповідні функції чи виконує обов`язки постійно, а й тоді, коли вона робить це тимчасово або за спеціальним повноваженням, за умови, що зазначені функції чи обов`язки покладені на неї правомочним органом або правомочною службовою особою.

Працівники підприємств, установ, організацій, які виконують професійні (адвокат, лікар, вчитель тощо), виробничі (наприклад, водій) або технічні (друкарка, охоронник тощо) функції, можуть визнаватися службовими особами лише за умови, що поряд із цими функціями вони виконують організаційно-розпорядчі або адміністративно-господарські обов`язки.

З матеріалів справи вбачається, що, в тому числі на час обставин, зазначених у протоколі, молодший сержант ОСОБА_1 обіймав посаду техніка системного адміністрування відділення автоматизованих засобів управління Військової частини НОМЕР_3 та на нього відповідно до займаної посади не покладалися організаційно-розпорядчі або адміністративно-господарські функції. У матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що на ОСОБА_1 покладались зазначені вище обов`язки.

Таким чином, ОСОБА_1 не є військовою службовою особою та суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, що свідчить про відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальної за цією частиною статті КУпАП.

З огляду на вказане, суть правопорушення, що викладена у протоколі про адміністративне правопорушення не містить опису дій, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-15 КУпАП.

За таких обставин, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статтею 172-15 КУпАП, не доведена належними, допустимими та достатніми доказами.

Крім того, слід зауважити, що відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, про що фактично вказано у розглядуваному протоколі настає за ст. 172-11 КУпАП.

Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 247 КУпАП відсутність події і складу адміністративного правопорушення є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-15 КУпАП необхідно закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись: ч. 2 ст. 172-15, 247 ч.1 п.1, 284 КпАП України,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня ухвалення.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Полтави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо така скарга не була подана.

У разі подання апеляційної скарги, постанова суду, якщо вона не скасована, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Подільського районного суду міста Полтави В. В. Москаленко