Номер провадження: 33/813/113/25
Номер справи місцевого суду: 504/1795/24
Головуючий у першій інстанції Вінська Н. В.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Булацевської Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 09.10.2024 року по адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 194841 від 11.04.2024 року, ОСОБА_1 11 квітня 2024 року керував транспортним засобом ВАЗ 21101 державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія було проведено із застосуванням приладу Alcotest 6810 ARBL 0872 під відеозапис відповідно до тесту №467 проведеному 11.04.2024 року результат 2,94‰, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн..

17.10.2024 року ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.11.2024 року головуючим суддею у справі визначено суддю Дришлюка А.І..

15.11.2024 року Одеським апеляційним судом винесено ухвалу про відкриття провадження у справі .

18.02.2025 року на адресу Одеського апеляційного суду надійшли додаткові пояснення у справі від адвоката Лапко Едуарда Миколайовича.

11 квітня 2025 року суддю ОСОБА_2 наказом Одеського апеляційного суду №66-ос від 11 квітня 2025 року відраховано зі штату Одеського апеляційного суду .

15.04.2025 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею у справі визначено суддю Кострицького В.В..

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 09.10.2024 року, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в основу обвинувачення ОСОБА_1 не може бути покладення визнання ним вини, а тому вважав, що постанову ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з`ясуванні всіх обставин справи.

Вважали, що поліцейськими без законних підстав здійснено зупинку автомобілю під керуванням ОСОБА_1 , що судом першої інстанції залишено поза увагою, так як на переконання сторони захисту постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП від 11.04.2024 року, склад якого може бути лише встановлений після зупинки автомобіля.

Зазначали, що судом першої інстанції не перевірялось факту керування автомобілем ВАЗ 21101 державний номерний знак НОМЕР_1 іншою особою, яка втекла з місця події, через що вважали факт керування саме ОСОБА_1 недоведеним належними доказами.

Вважали, що поліцейськими було допущено порушень встановлених Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

Зазначали, що поліцейськими було допущено порушень, щодо ведення безперевної зйомки та в суд надали спотворений відеозапис із зафіксованими відрізками, які вигідні лише їм.

Також зазначали, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія у якого виявлено стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я.

Посилаючись на Конституцію України вважали, що не зобов`язані доводити свою невинуватість.

Враховуючи вищевикладене, вважали, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки діям поліцейських, не встановлено належних та допустимих доказів у справі, що як наслідок призвело до ухвалення незаконного рішення.

Короткий зміст додаткових пояснень до апеляційної скарги

Не погодившись з оскаржуваною постановою адвокатом Лапко Е.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , надано додаткові пояснення до апеляційної скарги відповідно до яких просили скасувати постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 09.10.2024 року, ухвалити нову постанову, якою провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування пояснень зазначали, що факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 не доведено належними та допустимими доказами у справі.

Вважали, що поліцейськими в жодний спосіб не було роз`яснено права ОСОБА_1 передбачені Конституцією України та КУпАП.

Зазначали, що поліцейськими в порушення вимог діючого закону не складалось направлення на проходження огляду водія у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, та який не згоден з результатом тесту приладу Драгер.

Посилаючись на наявні докази у справі в обґрунтування вини ОСОБА_1 вважали їх неналежним та не допустимими з огляду на допущені порушення поліцейськими.

Вважали, що судом першої інстанції, не було прийнято до уваги, жодного з наведених порушень прав особи яка притягається до адміністративної відповідальності, інструкцій складання адміністративних матеріалів, та відібрання доказів.

Зазначали, що суд першої інстанції розглянув справу поверхнево, та не надав можливості стороні захисту скористатись своїм правом на захист, чим суттєво порушив права особи гарантовані Конституцією України.

Також вважали, судом першої інстанції було прийнято рішення без всебічного та законного розгляду, без вивчення, та огляду долучених матеріалів та з`ясування всіх обставин справи, чим було порушено чинне законодавство та права передбачені КУпАП та Конституцією України

Позиція апеляційного суду

Заслухавши пояснення адвоката Лапко Е.М., ОСОБА_1 , допитавши свідка ОСОБА_3 , перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пункт 2.9 а Правил дорожнього руху України забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України має наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я (ч. 4 ст. 266 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначено, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно результату газоаналізатору «Alcotest Drager 6810 ARBL-0872» вбачається, що при перевірці водія ОСОБА_1 на вміст алкоголю в видихуваному повітрі на час зупинки за управлінням транспортного засобу, у останнього було виявлено 2,94 проміле.

У матеріалах справи міститься роздруківка результату газоаналізатора приладу «Alcotest Drager 6810 ARBL-0872», з якої вбачається, що останнє калібрування було 28.11.2023 року.

Таким чином, враховуючи те, що газоаналізатор «Alcotest Drager 6810 ARBL-0872», своєчасно пройшов калібрування та повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, підстав не довіряти його показанням немає, як і немає підстав для визнання недійсним чи неправдивим результату проведеного за його допомогою тесту на стан сп`яніння ОСОБА_1 ..

Чеком на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6810 ARBL-0872» вбачається, що результат огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння позитивний 2,94 проміле, що також зазначено в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3).

Як слідує з матеріалів справи, зокрема відеозапису з відеокамери поліцейського, незгоду з результатами огляду, проведеного поліцейським, та вимоги провести огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 не заявляв.

Вина водія ОСОБА_1 підтверджується зібраними в справі доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 194841 від 11.04.2024 року;

відеозаписом на якому ОСОБА_1 по суті погоджується зі своєю провиною повідомляє поліцейським про те що дійсно вживав алкогольні напої після чого керував транспортним засобом;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння із використанням технічних засобів, , роздруківкою тесту №467 Drager Alcotest 6810 ARBL 0872 із результатом 2,294 ‰;

- поясненнями ОСОБА_1 від 11.04.2024 року;

- поясненнями ОСОБА_4 від 11.04.2024 року;

- рапортом поліцейського СРПП ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області від 11.04.2024 року;

- довідкою ААД №194841 від 11.04.2024 року щодо наявності повторності адміністративного правопорушення,

- свідоцтвом про повірку засобі вимірювальної техніки;

- постановою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП серія ЕНА №1886134 від 11.04.2024 року,

- постановою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП,

- заява ОСОБА_1 (а.с.11).

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Апеляційним судом перевіряючи мотиви з яких виходив суд першої інстанції встановлено, що з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 194841 від 11.04.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 11 квітня 2024 року керував транспортним засобом ВАЗ 21101 державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія було проведено із застосуванням приладу Alcotest 6810 ARBL 0872 під відеозапис відповідно до тесту №467 проведеному 11.04.2024 року результат 2,94‰, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП

Чеком на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6810 ARBL-0872» вбачається, що результат огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння позитивний 2,94 проміле (а.с.2).

Актом огляду на стан сп`яніння встановлено, що у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння , а саме : різкий запах алкоголя з порожнни рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей, почервоніння обличчя. Також встановлено, що за допомогою спеціального технічного приладу «Alcotest Drager 6810 ARBL-0872» у ОСОБА_1 виявлено алкогольне сп`яніння, результат якого склав 2,94 проміле, з яким ОСОБА_1 був згодний , про що власноручно простивив такий запис і затвердив своїм підписом (а.с.3).

Письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 11.04. 2024 року встановлено, що останній підтверджує факт керування ним автомобілем ВАЗ 21101 державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, а саме зазначив, що він вжив одну пляшку алкогольно напою «пиво», та визнає свою провину в повному обсязі (а.с.4).

Письмовими поясеннями ОСОБА_4 від 11.04.2024 року, який зазначав, що зобов`язується перегнати автомобіль у м. Южне на паркомісце (а.с.5).

Рапортом поліцейського СРПП ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області від 11.04.2024 року, з якого вбчається, що під час несення служби ст.сержантом поліції Олександром Унжаковим було виявлено автомобіль ВАЗ 21101 державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався з допущенням порушень п.п.19.2 ПДР України, який в подальшому було зупинено в порядку ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», та в ході перевірки документів та спілкування з водієм ОСОБА_1 у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння.

Довідкою ААД №194841 від 11.04.2025 року з якої вбачається, що ОСОБА_1 протягом року не був притягнений до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, а також те, що посвідчення водія серія та № НОМЕР_2 від 27.05.1994 року тимчасово вилучено 11.04.2024 року.

Свідоцтвом про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки № П 51 QM 2088 083 23, яке чинне до 28 листопада 2024 року.

Постановою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП серія ЕНА №1886134 від 11.04.2024 року, відповідно до якої встановлено, що останній керував ТЗ був не пристебнутий паском безпеки.

Постановою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП серії ББА №906189 від 11.04.2024 року, відповідно до якої встановлено, що останній керуючи автомобілем ВАЗ 21101 державний номерний знак НОМЕР_1 із ввімкненим дальнім світлом фар не перемкнув на ближне більше ніж 250 м до зустрічного ТЗ, засліпивши зустрічних водіїв, чим порушив п.19.2 ПДР України.

Заявою ОСОБА_1 від 11.04.2024 року, відповідно до якої останній зазначає, що з з протоколом про адміністративне правопорушення ААД № 194841 від 11.04.2024 року ознайомлений та згодний, а також просив суд першої інстанції розглядати без його участі справу (а.с.11).

Відеозаписом, що міститься в матеріалах справи, зафіксовано, що ОСОБА_1 було зупинено поліцейськими з підстав керування останнім автомобілем марки «ВАЗ 21101» державний номерний знак НОМЕР_1 з порушенням ПДР України, а саме не ввімкненим дальнім світлом фар не перемкнув на ближне більше ніж 250 м до зустрічного транспортного засобу. Після того як поліцейські підійшли до автомобілю, за робочим місцем водія встановлено особо ОСОБА_1 , який був не пристебнутий паском безпеки після чого між ним та поліцейськими триває спілкування, в ході якого поліцейськими було з`ясовано, що в останнього наявні ознаки алкогольного сп`яніння через, що поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 погодився, під час огляду пакування мундштука заперечень від останнього не надійшло, надалі ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, на місці його зупинки, за допомогою приладу «Alcotest Drager 6810 ARBL-0872» та виявлено позитивний результат 2,94 проміле, про що поліцейськими було повідомлено останньому, що такий результат вважається як перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 , погодився, жодних заперечень з результатом тесту газоаналізатора Драгер не висував, та визнавав свою провину, про проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі жодних клопотань не заявляв.

Сукупність вищевказаних доказів підтверджують те, що висновок суду про доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги, що в основу обвинувачення ОСОБА_1 не може бути покладення визнання ним вини, апеляційний суд вважав неслушнними, так як окрім визнання своєї вини ОСОБА_1 за результатом апеляційного перегляду встановлено інші належні та допустимі докази, які за сукупністю з визнання вини ОСОБА_1 узгоджуються між собою, а стороною захисту іншими доказами встановлених фактів не спростовано.

Щодо доводів апеляційної скарги, щодо незаконних дій поліцейських, а саме:

-що поліцейськими без законних підстав здійснено зупинку автомобілю під керуванням ОСОБА_1 , на думку апеляційного суду є не слушними, так як ОСОБА_5 було повідомлено про порушення вимог ПДР України які стали підставою зупинки транспортного засобу під його керуванням;

-що поліцейськими було допущено порушень, щодо ведення безперевної зйомки та в суд надали спотворений відеозапис із зафіксованими відрізками, які вигідні лише їм, на думку апеляційного суду належними та допустимими доказами не спростовано, клопотання щодо витребування інформації, проведення судових експертиз не заявлялись;

- що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія у якого виявлено стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я, апеляційний суд звертає увагу, що під час дослдіження відеозапису встановлено, що ОСОБА_5 не заявляв незгоди з результатом газоаналізатору Драгер, натомість останній наполягав на своєї винуватості та визанні неправомірної поведінці, а тому складення направлення за таких умов не є обов`язковим для поліцейських;

- що поліцейськими було допущено порушень встановлених Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, апеляційний суд вважає такі доводи необґрунтовані належними та допустимими доказами оскарження дій поліцейських у встановленому законом порядку.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що судом першої інстанції залишено поза увагою, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП від 11.04.2024 року, склад якого може бути лише встановлений після зупинки автомобіля, апеляційний суд вважає не слушним, адже першочерговою підставою для зупинки автомобілю ВАЗ 21101 державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 із ввімкненим дальнім світлом фар не перемкнув на ближне більше ніж 250 м до зустрічного транспортного засобу, а вже під час встановлення особи водія було виявлено, що останній не був пристебнутий паском безпеки.

Зазначали, що судом першої інстанції не перевірялось факту керування автомобілем ВАЗ 21101 державний номерний знак НОМЕР_1 іншою особою, яка втекла з місця події, апеляційний суд зазначає, що під час дослідження всього відеозапису ОСОБА_5 неоднаразово зазначав, що саме він керував транспортним засобом, крім цього суд першої інстанції не повинен відшукувати самостійно підстави для звільнення від відповідальності останнього, суд першої інстанції досліджує наявні докази у справі, а тому підстав для скасування за такими апеляційним судом за матеріалами справи не встановлено.

Посилання сторони захисту на Конституцію України щодо того, що ОСОБА_5 не зобов`язаний доводити свою невинуватість, апеляційний суд вважає, що трактується стороною захисту помилково з перекручуванням фактів встановлених на підставі наявних доказів у справі, які є об`єктивними, всебічними та достатніми, іншими належними доказами невинуватості ОСОБА_5 не доведно.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає що доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки діям поліцейських, не встановлено належних та допустимих доказів у справі, що як наслідок призвело до ухвалення незаконного рішення є необґрунтованими належними та допустимими доказами, наявних у справі доказів не спростовано належним чином.

Щодо додаткових пояснень у справі адвоката Лапко Е.М., апеляційний суд зазначає наступне.

Доводи, що факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 не доведено належними та допустимими доказами у справі, апеляційним судом вважаються не слушними на підставі встановленого факту керування ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння доведеного за сукупністю вищевдосліджених доказів у справі, відеозапису, письмових пояснень, згодою з результатом тесту газоаналізатора Драгер та інших.

Щодо доводів, що поліцейськими в жодний спосіб не було роз`яснено права ОСОБА_1 , а також те, що поліцейськими в порушення вимог діючого закону не складалось направлення на проходження огляду водія у якого виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, та який не згоден з результатом тесту приладу Драгер, апеляційний суд вважає необгрнутованими належними та допустимими доказами оскарження дій поліцейських, крім цього ОСОБА_5 ознайомлювався з протоколом про адміністративне правопорушення, та проставив підписи, відповідно до яких йому відомі його права та обов`язки, а також ОСОБА_5 після оголошення результату тесту за допомогою газоаналізатору Драгер не вислював незгоди, а натомість підтвердив, що керував в стані алкогольного сп`яніння.

Посилання сторони захисту, що наявні докази у справі в обґрунтування вини ОСОБА_1 є неналежними та не допустимими з огляду на допущені порушення поліцейськими, апеляційний суд вважає необґрунтованими належними доказами оскарження дій поліцейських у встановленому законом порядку.

Доводи сторони захситу, що судом першої інстанції, не було прийнято до уваги, жодного з наведених порушень прав особи яка притягається до адміністративної відповідальності, інструкцій складання адміністративних матеріалів, та відібрання доказів, апеляційний суд вважає не слушними, так як такі доводи не підтверджені належними та допустимими доказами зазначених стороною захисту порушень.

Стосовно доводів сторони захисту, що суд першої інстанції розглянув справу поверхнево, та не надав можливості стороні захисту скористатись своїм правом на захист, чим суттєво порушив права особи гарантовані Конституцією України, апеляційним переглядом справи не знайшли свого підтвердження, так як правопорушення відбулось 11.04.2024 року, оскаржувану постанову ухвалено 09.10.2024 року, в матеріалах справи крім численних заяв про відкладення розгляду справи жодних клопотань про допит свідків, проведення судових експертиз, витребування інформації не заявлялось, крім того ОСОБА_5 мав можливість на отримання правової допомоги адвоката, чим не скористався під час розгляду справи судом першої інстанції, що не спростовано стороною захисту належним чином під час апеляційного перегляду.

Посилання сторони захисту, що судом першої інстанції було прийнято рішення без всебічного та законного розгляду, без вивчення, та огляду долучених матеріалів та з`ясування всіх обставин справи, апеляційним судом вважаються необґрунтованими, а такі доводи не спростовують досліджених апеляційним судом доказів на підставі яких суд першої інстанції прийшов до вірного висновку по суті справи.

Клопотання адвоката Лапко Е.М. про допит свідка ОСОБА_3 апеляційним судом було задоволено.

Допитом свідка ОСОБА_3 встановлено, що останній є знайомим ОСОБА_1 , 11.04.2024 року приблизно о 19:50-19:55 год ОСОБА_3 керував транспортним засобом ВАЗ 21101 державний номерний знак НОМЕР_1 , так як ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, через події пов`язані із його сімейними проблемами, в с. Сичавка, Одеського району, Одеської області, він разом зі ОСОБА_1 шукали кума останнього та пішов по своїм питанням, побачивши як під`їзжають поліцейські, при цьому двигун вищевказаного автомобіля залишив в робочому стані, після чого поліцейські попросили надатии документи на вищевказаний автомобіль, до того ж зазначав, що свідок спілкувався з поліцейськими та пояснював, що керував транспортним засобом саме він, поки ОСОБА_1 шукав документи в машині, свідок зазначив, що позаду їхав мікроавтобус його знайомого, який повинен був відвезти його у с. Василівка, про що він всіх попередив та поїхав, надалі дізнався, що відносто ОСОБА_1 було складено протокол за ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд заслухавши пояснення надані свідком ОСОБА_3 , вважає, що такий доказ містить суперечливі відомості, та не узгоджується із іншими дослідженими доказами у справі, так як виходячи з відеозапису ОСОБА_5 визнавав свою провину в інкримінуємому правопорушенні не заперечував встановлених поліцейськими обставин, не заявляв поліцейським, про свідка ОСОБА_3 , що також узгоджується із протоколом про адміністративне правопрушення серії ААД №194841 від 11.04.2025 року, а покази надані свідком ОСОБА_3 не містять обставин, що робив ОСОБА_1 , коли свідок залишив автомобіль, а тому їх неможливо вважати повними.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, підстав для зміни постанови суду з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 09.10.2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 11 червня 2025 року.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький