Справа № 390/1152/25
Провадження № 3/390/349/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2025 р.Кропивницький районний суд Кіровоградської області у складі судді Підгірської Г.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за статтею 124, частиною першою статті 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Кропивницького районного суду Кіровоградської області від Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області надійшли матеріали адміністративних справ щодо скоєння ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених за статтею 124, частиною першою статті 130 КУпАП,які постановою суду від 19.05.2025 об`єднано в одне адміністративне провадження у справі № 390/1152/25.

Згідно наданих документів 09.05.2025 о 13:40 в с. Новогригорівка траса Н23 Кропивницький - Кривий ріг 6 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, та порушення координації рухів від проходження огляду на стан визначення ступеню алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер та в найближчому медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5. ПДР України.

Водночас керуючи транспортним засобом Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки та здійснив з`їзд у кювет внаслідок чого транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим порушив п.12.1. ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 09.05.2025 в час, коли сталось ДТП, за кермом була його цивільна дружина - ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_2 , яка є цивільною дружиною ОСОБА_1 , пояснила, що 09.05.2025 вона керувала автомобілем Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 . Збоку від неї сидів ОСОБА_1 , позаду сиділи хлопці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . У зв`язку із погодніми умовами (йшов дощ і дорога була слизькою) на ділянці автодороги між с. Покровське і с. Бережинка вона не впоралась з керуванням і злетіла в кювет. ОСОБА_2 разом з пасажирами ОСОБА_3 і ОСОБА_4 сіли в попутний транспорт і поїхали за евакуатором, а ОСОБА_1 залишився охороняти автомобіль.

З дослідженого у судовому засіданні запису з бодікамери працівника поліції судом встановлено таке.

Працівники поліції приїхали на виклик через ДТП. На місці події вони застали авто в кюветі і п`яного чоловіка поряд з ним, яким виявився ОСОБА_1 . На запитання працівників поліції останній постійно стверджував, що за кермом був не він. Спочатку звучала версія про кермувальника « ОСОБА_4 », потім про « ОСОБА_3 ». Про водія ОСОБА_2 чи взагалі про її присутність у авто під час події інформації не було.

Поліцейські звернули увагу на травму на лобі у ОСОБА_1 , також було помічено на животі гематому, схожу на слід від керма, що є типовим при ударі водія під час ДТП. Кпім того, у ході розмови ОСОБА_1 сказав: «Я злетів в кювет» (15:39), не посилаючисть при цьому на інших водіїв.

Суд, врахувавши, що не вкладається у строки розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачені статтею 277 КУпАП, однак, з метою забезпечення передбачених статтею 268 КУпАП прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вирішив розглянути справу у строк "розумний", тобто такий, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового розгляду.

Суд має обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (статті 62 Конституції України). Згідно зі статтею 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини. Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення. Адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень (п.110 рішення ЕСПЛ у справі «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97).

Суд виходить із того, що справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Стандарт доказування «вірогідність доказів» на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають учасники справи. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Дослідивши та вивчивши протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали суд дійшов до наступного висновку.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП України, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. «а» п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідальність за статті 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Керуючи транспортним засобом Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 не вибрав безпечної швидкості, не врахував дорожньої обстановки та здійснив з`їзд у кювет внаслідок чого транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим порушив п.12.1. ПДР України.

Наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статті 124 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №324999 від 09.05.2025; схемою місця ДТП; відеозаписами з боді-камери поліцейського.

Суд не бере до уваги показання свідка ОСОБА_2 , оскільки інформація, отримана із відеозапису з боді-камери поліцейського повністю спростовує її покази, а відтак визнає цей доказ недопустимим.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КупАП, в повному обсязі підтверджується такими матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №325013 від 09.05.2025; відеозаписами з боді-камер поліцейських, на яких зафіксовано факт відмови від проходження огляду для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в установленому законом порядку; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння із використанням спеціальних технічних засобів, де зафіксовано відмову від огляду на стан сп`яніння тощо.

Враховуючи наведене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд визнає доведеним поза розумним сумнівом належними та допустимими доказами факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Згідно зі статтею 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вчинення правопорушення, передбаченого статті 124 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зважаючи на санкції, правопорушення передбачене частиною першою статті 130 КУпАП є більш серйозним правопорушенням з числа вчинених.

Враховуючи характер правопорушень, особу правопорушника, зважаючи на статтю 36 КУпАП, суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до статті 40-1 КУпАП, у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір, розмір і порядок сплати якого встановлюється Законом України «Про судовий збір», сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення.

Керуючись статтею 36, частиною першою статті 130, статтею 124 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, частиною першою статті 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягненняу виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп.

Штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику копії постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вказаний строк постанова надсилається для примусового виконання, в порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Кропивницький районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Г.О. Підгірська