Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 173/900/25
Номер провадження3/173/404/2025
ПОСТАНОВА

іменем України

04 червня 2025 року м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Челюбєєв Є.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 3 Кам`янського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 25 березня 2025 року о 17:00 на автодорозі Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя, 357 кілометр, керував автомобілем ВАЗ 2105, державний номер НОМЕР_1 , з вираженими ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці ока не реагували на світло, тремтіння пальців рук. На вимогу пройти огляд в медичному закладі для встановлення наркотичного сп`яніння відмовився під відеозапис, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Згідно ч.2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Захисник Редько С.М. в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив відкласти судове засідання, так як приймає участь в іншому процесі.

У зв`язку з цим, суддя зазначає про таке.

Судовий розгляд даної справи призначався 5 разів. 23.04.2025, в день розгляду даної справи, від захисника адвоката Редька С.М. до суду надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи. 30.04.2025, в день розгляду справи, від захисника надійшли заперечення на протокол про адміністративне правопорушення та клопотання про відкладення судового розгляду через зайнятість в іншому процесі. 04.06.2025, в день розгляду справи, від захисника знову надійшло клопотання про відкладення розгляду справи через зайнятість в іншому процесі.При цьому, в своєму клопотанні від 04.06.2025 про відкладення розгляду справи захисник зазначив, що приймає участь в іншій справі, призначеній на 04.06.2025 о 10:35. В той час як судове засідання у даній справі було призначене на 04.06.2025 о 13:30, що дозволяло захиснику прийняти участь у двох судових засідань, в тому числі в режимі відеоконференції.

Право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 7 липня 1989 року зазначено, що заявник має демонструвати готовність до участі у розгляді, утримуватися від дій, що можуть призвести до затягування справи, та використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення розгляду. Це означає, що заявник зобов`язаний бути активним у процесі, утримуватися від тактики, яка може затримати розгляд справи, та використовувати всі доступні внутрішньодержавні механізми для якнайшвидшого вирішення питання.

Отже, доходжу висновку, що процесуальна поведінка захисника свідчить про зловживання правом на відкладення розгляду справи, а тому вважаю можливим розглянути справу без участі захисника.

При цьому звертаю увагу, що захисником подані письмові заперечення, відповідно до яких він просить закрити справу у зв`язку з відсутністю складу адмінправопорушення (об`єктивна сторона). У запереченнях посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з грубими порушеннями адміністративного законодавства, оскільки ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП -20.03.2025 року, яке вступило 20.03.2025 року в законну суду. (рішення Дніпровського апеляційного суду по справі № 173/3877/24),тобто в діях ОСОБА_2 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, що не враховано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу наступного висновку.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5. Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 25.03.2025 року серії ЕПР1 № 281529, ОСОБА_2 25 березня 2025 року о 17:00 на автодорозі Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя, 357 кілометр, керував автомобілем ВАЗ 2105, державний номер НОМЕР_1 , з вираженими ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці ока не реагували на світло, тремтіння пальців рук. На вимогу пройти огляд в медичному закладі для встановлення наркотичного сп`яніння відмовився під відеозапис, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Зазначені в протоколах обставини підтверджуються рапортом інспектора СРПП ВП № 3, направленням особи з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписом з місця події, записаного на DVD-R диск, письмовими поясненнями ОСОБА_2 поліцейському, відповідно до яких останній керував автомобілем, на пропозицію поліцейського пройти огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі, відмовився.

Оскільки на підставі сукупності доказів судом встановлено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, доходжу висновку, що він винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя не приймає доводи захисника про наявність грубих порушень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема щодо неправильної кваліфікації дій особи.

Так, захисник вказує на те, що протокол складено за ч. 1 ст. 130 КУпАП, хоча на момент його складення вже набрала законної сили постанова судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності за цією ж статтею, що, на думку захисника, мало б зумовити склад адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Разом із тим, суд (суддя) не наділений повноваженнями змінювати фабулу адміністративного обвинувачення чи перекваліфіковувати правопорушення на іншу частину статті, оскільки суд (суддя) розглядає справу виключно в межах тієї кваліфікації та обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи це, суддя здійснює розгляд справи саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до складеного протоколу. При цьому зазначена обставина не свідчить про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не погіршує його становища, а отже не є підставою для закриття провадження у справі відповідно до ст. 247 КУпАП.

При визначенні виду та міри адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь провини ОСОБА_2 , а саме, керування в стані сп`яніння - є найбільш тяжким адміністративним правопорушенням в сфері безпеки дорожнього руху, не працює, неодружений, протягом року притягався до адміністративної відповідальності.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність відсутні.

Враховуючи викладене вище, вважаю, що до ОСОБА_2 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у розмірі та на строк, передбачені відповідною частиною статті 130 КУпАП.

Крім того, ст. 40-1 КУпАП України передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 276-280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, застосувавши адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. (Отримувач: ГУК у Дніпр-кій обл/ Дн-ка об/21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Р/р: UA0004001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300; Призначення платежу:Адміністративні штрафи У СФЕРІ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ БЕЗПЕКИ ДОРОЖНЬОГО РУХУ) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106.)

На підставі ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова буде направлена до органу державної виконавчої служби для примусового виконання.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом 10 (десяти) днів з моменту винесення постанови.

Суддя Є.В. Челюбєєв