Справа № 627/425/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.06.2025 рокус-ще Краснокутськ

Суддя Краснокутського районного суду Харківської області В.А. Каліберда, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з СПД №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ковалівка Краснокутського району Харківської області, українця, громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП -

ВСТАНОВИВ:

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 313621 від 27.04.2025, складеного поліцейським офіцером громади СПД №1 (смт Краснокутськ) Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області капітаном поліції Лісняк В.С., 27 квітня 2025 року гр. ОСОБА_1 близько 22 год 15 хв по вул. Дружби, 63 в с. Чернещина Богодухівського району Харківської області керував автомобілем ВАЗ-21063 н.з. НОМЕР_2 , при цьому не мав права керування транспортними засобами відповідної категорії. Дане правопорушення вчинене повторно протягом року. ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП від 12.01.2025 постановою серії ЕНА № 3844240, чим порушив п. 2.1.а ПДР - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким ТЗ, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у призначене судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки на адресу, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення. Окрім того, повідомлявся телефонограмою за номером телефона, зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення.

Поважні причини своєї неявки ОСОБА_1 не повідомив, клопотань чи заяв на адресу суду від нього не надходило, хоча йому достеменно було відомо про те, що розгляд справи відбудеться в Краснокутському районному суді Харківської області, про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення та ознайомлено правопорушника під підпис.

Жодних доказів та заперечень для спростування складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 суду не надав, причини неявки суд визнає неповажними, а тому розгляд справи здійснений судом на підставі наявних доказів, що містяться в матеріалах справи.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Беручи до уваги, що судом вжито всіх необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 у судовому засіданні, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, окрім того, згідно зі статтею 268 КУпАП інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, не відноситься до правопорушень, по яким присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою, у зв`язку з чим вважаю за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх за правилами, визначеними ст. 252 КУпАП, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 2.1 а) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з абз. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» №3353-XІІ від 30.06.1993 року право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно ч. 5 ст. 126 КУпАП повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортним засобом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 27.04.2025серії ЕПР1 №313621, 27 квітня 2025 року гр. ОСОБА_1 близько 22 год 15 хв по вул. Дружби, 63 в с. Чернещина Богодухівського району Харківської області керував автомобілем ВАЗ-21063 н.з. НОМЕР_2 , при цьому не мав права керування транспортними засобами відповідної категорії. Дане правопорушення вчинене повторно протягом року. ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП 12.01.2025 постановою серії ЕНА № 3844240, чим порушив п. 2.1.а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю доказів, які були досліджені у ході судового розгляду, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 313621 від 27.04.2025;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких зазначив, що має в користуванні автомобіль ВАЗ-21063, н.з. НОМЕР_2 . 27.04.2025 близько 22 год він сів за кермо автомобіля і попрямував від свого товариша додому, де по вул. Дружби в с. Чернещина Богодухівського району був зупинений працівниками поліції. Вказав, що сідаючи за кермо автомобіля, усвідомлював, що вчиняє адміністративне правопорушення, оскільки вже притягувався до адміністративної відповідальності за таке діяння. Свою провину в скоєному визнає в повному обсязі;

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3844240 від 12.01.2025, винесеної інспектором СПД №1 (смт Краснокутськ) Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції Рижкіним Д.А., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП;

- копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 21063, р.н. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 .

З довідки, виданої ПОГ СПД №1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області капітаном поліції Лісняк В. вбачається, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , притягувався до адміністративної відповідальності 12.01.2025 за ст. 124 та ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, також підтверджуються дослідженим у судовому засіданні відеозаписом, зафіксованим на долученому до протоколу про адміністративне правопорушення дисковому носієві інформації, згідно якого працівниками поліції 27 квітня 2025 року в с. Чернещина Богодухівського району Харківської області зупинено транспортний засіб автомобіль «ВАЗ-21063» під керуванням гр. ОСОБА_1 , який повідомив, що не має права керування ТЗ відповідної категорії. Оцінюючи зазначений вище доказ на предмет його відповідності критеріям належності та допустимості, суд вважає, що зафіксований на дисковому носієві інформації відеозапис є належним та допустимим доказом з наступних підстав.

Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію» поліцією в своїй діяльності застосовуються технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису. Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вищевказані докази є належними та допустимими доказами по справі про адміністративне правопорушення, на підставі яких суддя встановлює наявність події адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи зібрані докази в сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, а саме повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

З відповіді Територіального сервісного центру МВС №6343 №31/32/6343-11075-2025 від 03.06.2025 на запит суду встановлено, що згідно Єдиного державного реєстру МВС станом на 03.06.2025 гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 посвідчення водія не отримував.

Відповідно до «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами. Повернення посвідчень водія особам, позбавленим права на керування транспортними засобами (крім осіб, позбавлених права на керування транспортними засобами за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення), здійснюється після складення теоретичного і практичного іспитів. Особам, позбавленим права на керування транспортними засобами за керування такими засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, посвідчення водія повертається після обов`язкового проходження позачергового медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у постанові від 4 вересня 2023 року №702/301/20 (провадження № 51-944кмо23) зауважив, що суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, визнаній винуватою в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту або в таких порушеннях, вчинених у стані сп`яніння, незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане в передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами тому як створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода.

Окрім того, суд звертає увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випадку є значно вищою, а тому покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами є доцільним та обґрунтованим.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 29 КУпАП конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч. 5 ст. 126 КУпАП повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортним засобом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію ТЗ, автомобіль марки "ВАЗ 21063", реєстраційний номер НОМЕР_2 належить ОСОБА_2 .

Відповідно до абзацу 4 пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, не можна накладати адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.

Таким чином, адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення та конфіскації транспортного засобу судом не може бути застосоване, оскільки ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу "ВАЗ 21063".

Згідно зі ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, а також особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, які обтяжують та пом`якшують відповідальність правопорушника, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу в межах санкції, передбаченої ч. 5 ст. 126 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Згідно вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605 грн.60 коп.

Керуючись ч.5 ст. 126, ст.ст. 245, 247, 252, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Штраф зарахувати за наступними реквізитами: Отримувач ГУК Харківськ обл/Харкiвобл/ 21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку UA0020001, Код класифікації доходів бюджету 21081300.

Строк позбавлення права керування транспортними засобами рахувати з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави (Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно зі ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Краснокутський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В. А. Каліберда