Номер провадження: 33/813/642/25
Головуючий у першій інстанції Шурупов В.В.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В.,

за участю секретаря Соболєвої Р.М.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Боднара Максима Олександровича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань

апеляційну скаргу захисника Боднара Максима Олександровича, який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

на постанов у Суворовського районного суду м. Одеси від 31 січня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 31 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено відповідне адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

ОСОБА_1 постановою суду визнано винним у тому, що 25.11.2024 о 13:51 годині, керував транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_1 , біля будинку № 13 по вул. 1-а Лінія в м. Одесі, з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, захисник Боднар М.О., який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , звернувся за апеляційної скаргою, в якій просить постанову суду та ухвалити нове рішення, яким провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що:

- патрульні безпідставно з перевищенням своїх повноважень почали проводити поверхневий обшук автомобіля та самого ОСОБА_1 ;

- судом належним чином не досліджено докази по справі, не надано належної оцінки наявним у матеріалах справи відеозаписам з бодікамер, з яких не вбачається відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду;

- не роз`яснили зміст направлення та наслідки відмови від проходження огляду, після консультації з адвокатом погодився на проведення огляду, проте патрульні сказали, що протокол складений та роздруковується, після чого поїхали;

- заявник потім зателефонував на лінію 102 та просив, щоб приїхав наряд поліції, який би доставив у медичний заклад, проте патрульні не приїхали, у зв`язку з чим був вимушений самостійно звернутися до медичного закладу з метою проведення огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння, згідно висновку вбачається, що ОСОБА_1 не перебував у стані сп`яніння;

- поліцейськими не вказано, які саме ознаки наркотичного сп`яніння вбачаються в діях ОСОБА_1 , крім тремтіння рук, однак на думку захисника, тремтіння рук є нормальною реакцією в ситуації, що виникла, інші ознаки не вказано;

- на відеозаписі відсутня фіксація роз`яснення прав особі, відносно якої складається протокол, в тому числі на правову допомогу.

В судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисник Боднар М.О. підтримали доводи апеляційної скарги, просили постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, осіб, що брали участь у розгляді справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне право-порушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному до-слідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735.

На підставі пунктів 2, 3 Розділу 1 Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/753 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак алкогольного сп`яніння (перелік яких міститься в п. 3 даної Інструкції), окрім запаху алкоголю з порожнини рота; звужені чи розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (п. 4).

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1ст. 130 КУпАП.

Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, утворює самостійний склад, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015року № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735).

Відповідно до пунктів 2, 6, 7 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 12 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Визнаючи винним правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №181793 від 25.11.2024 року; направленням на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; відеозаписом з портативних відеореєстраторів працівників поліції.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнього інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №181793 від 25.11.2024 року, яким зафіксовано, що 25.11.2024 о 13:51 годині, в м. Одесі, по вул. 1-а Лінія 13, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі КНП ООМЦПЗ за допомогою лікаря-нарколога відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України (а.с. 1);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.11.2024, від огляду якого відмовився (а.с. 5);

- відеозаписом, що міститься в матеріалах справи, який було оглянуто в ході розгляду справи, яким підтверджено, що ОСОБА_1 зупинили у зв`язку з тим, що останній не увімкнув покажчик повороту, попросили документи та вийти з автомобілю, сказали, що хочуть провести поверхневу перевірку ОСОБА_1 та транспортного засобу (13:52:18 хв). Поліцейський повідомив, що ОСОБА_1 дуже нервує та поросив закрити очі, щоб побачити чи реагують на світло та запитав: «Лікарські препарати, наркотичні засоби або інші засоби, які знижують реакцію вживаєте?», ОСОБА_1 відповів, що ні (14:05:27 хв). Поліцейський каже: «Пропоную пройти вам освідування в медзакладі за адресою: Воробйова 9» у лікаря-нарколога, де ви будете здавати сечу для підтвердження або спростування вживання вами наркотичних засобів або інших речовин, так як виявлені ознаки: звужені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці» (14:05:52 хв). Згодом виписує направлення та каже: «Якщо ви відмовляєтеся на місці складаю протокол за ст. 130 КУпАП (14:10:46 хв). ОСОБА_1 питає поліцейського за незаповнену графу «огляд проводився», на що поліціант неодноразово пропонує пройти огляд в медичному закладі (14:05:22, 14:14:45, 14:16:44, 14:18:11, 14:20:46, 14:21:54 хв), проте ОСОБА_1 ігнорує та каже, що поліцейський не повністю заповнив направлення (14:19:39 хв). Потім поліцейський роз`яснює права та складає протокол про адміністративне правопорушення (14:22:40 хв.).

Сукупність вищевказаних доказів засвідчують відмову ОСОБА_1 як особи, яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду, встановленого законом, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є самостійним складом адміністративного правопорушення.

Доводи, що патрульні безпідставно з перевищенням своїх повноважень почали проводити поверхневий обшук автомобіля та самого ОСОБА_1 апеляційний суд не бере до уваги, оскільки в межах розглядуваної справи не наділений повноваженнями давати оцінку діям поліцейським, а матеріали справи не містять даних про оскарження ОСОБА_1 у встановленому порядку таких дій працівників поліції та відповідної оцінки таким діям на предмет їх правомірності.

Щодо доводу, що судом належним чином не досліджено докази по справі, не надано належної оцінки наявним у матеріалах справи відеозаписам з бодікамер, з яких не вбачається відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду.

Як вбачається з досліджуваного відеозапису, поліціантом неодноразово запропоновано пройти огляд в медичному закладі (14:05:22, 14:14:45, 14:16:44, 14:18:11, 14:20:46, 14:21:54 хв), проте ОСОБА_1 ігноруючи питання поліцейського, перепитував щодо направлення, а саме за графу «огляд проводився за допомогою», на що працівник поліції сказав, що якщо ОСОБА_1 не відповідає на запитання, то фіксує це як ухилення від проходження і складає відповідні матеріали.

Аналізуючи таку поведінку ОСОБА_1 , слід розцінювати її саме як відмову від проходження медичного огляду.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів, відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі. Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є правопорушенням з формальним складом, тобто є закінченим саме з моменту висловлення особою відмови від проходження відповідного огляду.

Твердження, що поліцейські не роз`яснили зміст направлення є безпідставним, поліціянт декілька разів роз`яснював вказаний документ та на підставі чого він був випасаний, як і наслідки відмови від проходження огляду, а саме: складання протоколу про адміністративне порушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. (14:10:46 хв).

Помилковим та власним помилковим є твердження заявника про нероз`яснення ОСОБА_1 наслідків відмови від проходження медичного огляду, оскільки такий наслідок у вигляді складення протоколу за ст. 130 КУпАП йому роз`яснено (14:10:46), при цьому закон не містять обов`язку поліцейського роз`яснювати санкцію вказаної норми, бо наслідком відмови є саме складання протоколу за закінченим складом адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд з відеозапису, який долучений до матеріалів справи, не вбачає погодження ОСОБА_1 на проведення огляду, як про це зазначає захисник, саме після складання протоколу, а отже таке посилання є безпідставним.

Крім того, склад правопорушення вже був відбулим і зафіксований шляхом складення протоколу про адміністративне правопорушення, то наступне погодження ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу не спростовує наявного складу.

Законодавець не встановлює чітких часових меж на дачу особою згоди на проходження медичного огляду, оскільки вимоги представників поліції про таке ґрунтуються на вимогах закону, не є непередбачуваними для водіїв, які мають бути обізнані із Правилами дорожнього руху, та підлягають виконанню, що не узгоджується із тривалою поведінкою ОСОБА_1 , зафіксованою на бодікамери поліцейських.

Не заслуговують на увагу доводи, що ОСОБА_1 потім зателефонував на лінію 102 та просив, щоб приїхав наряд поліції, який би доставив у медичний заклад, проте патрульні не приїхали, у зв`язку з чим був вимушений самостійно звернутися до медичного закладу з метою проведення огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння, згідно висновку вбачається, що ОСОБА_1 не перебував у стані сп`яніння, оскільки апеляційний суд розглядає саме факт відмови від проходження огляду, а не відповідність результатів.

Посилання захисника, що поліцейськими не вказано, які саме ознаки наркотичного сп`яніння вбачаються в діях ОСОБА_1 , крім тремтіння рук, однак на думку захисника, тремтіння рук є нормальною реакцією в ситуації, що виникла, інші ознаки не вказано, є безпідставним, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення, а також в направленні наведено виявлені ознаки, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Доводи, що на відеозаписі відсутня фіксація роз`яснення прав особі, відносно якої складається протокол, в тому числі на правову допомогу, спростовується дослідженим відеозаписом, з якого вбачається, що о 14:22:40 хв ОСОБА_1 роз`яснили права.

Намагання ОСОБА_1 шляхом самостійного проходження огляду у медичному закладі довести відсутність у нього наркотичного сп`яніння (результати токсикологічного дослідження від 26.11.2024), то таке не стосується предмету доказування по справі, яким є не порушення ним як водієм вимог п. 2.9.а ( заборона керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції), а саме п. 2.5 ПДР (обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

Суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими в їх сукупності та з точки зору їх достатності під час розгляду матеріалів адміністративної справи.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Боднара Максима Олександровича, який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 31 січня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.В. Назарова