Справа №534/954/25
Провадження №3/534/249/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Горішні Плавні

Суддя Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області Комарова Діана Юріївна, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №282118 від 26.03.2025, згідно якого 26 березня 2025 року об 11 год 35 хв у м. Новий Буг по вул. Романа Шухевича, 2 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом DAF XF 105.460, державний номерний знак НОМЕР_1 , у складі з напівпричепом JANMIL, державний номерний знак НОМЕР_2 , перевозив вантаж добрив у біг-бегах. Під час руху водій не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її змінами, не контролював правильність розміщення і кріплення вантажу, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував особливостей вантажу, що перевозився, внаслідок чого допустив з`їзд з дорожнього покриття на узбіччя з подальшим перекиданням транспортного засобу на правий бік по ходу руху. Транспортний засіб отримав механічні пошкодження, травмованих осіб немає.

Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.3.б Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, був повідомлений належним чином, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, вину визнав повністю.

Керуючись ч. 2 ст. 268 КУпАП, суд не знайшов перешкод для розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, долучені до нього матеріали, а також заяву ОСОБА_1 про визнання вини, дійшов наступного висновку.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, характеризується діями, спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст. 14 Закону України Про дорожній рух, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Пунктом 2.3.б Правил дорожнього руху передбачено, що водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміни, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі.

Пунктом 22.3 Правил дорожнього руху передбачено, що водій транспортного засобу, який перевозить вантаж, зобов`язаний стежити за правильністю розміщення і кріплення вантажу.

У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не контролював правильність розміщення і кріплення вантажу, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив з`їзд з дорожнього покриття на узбіччя з подальшим перекиданням транспортного засобу.

Ці обставини підтверджуються матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями правопорушника та заявою ОСОБА_1 , у якій він визнав свою вину.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Його дії підлягають кваліфікації за ст. 124 КУпАП, оскільки він, будучи учасником дорожнього руху, допустив порушення вимог п. 2.3.б ПДР України, у результаті чого сталася дорожньо-транспортна пригода.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи з положень ст. 23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, не враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

З урахуванням викладеного, для досягнення мети адміністративної відповідальності, суд вважає достатнім накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 124 КУпАП без позбавлення водія права керування транспортними засобами.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України Про судовий збір, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день винесення постанови становить 605 грн 60 коп.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що громадянин ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 24, 40-1, 124, 245, 251, 252, 268, 276-280, 283-285, 287-289, 294 КУпАП, ст. 4 Закону України Про судовий збір, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Суддя Д.Ю. Комарова