Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/356/25 Головуючий у суді І-ї інстанції Запорожець О. М.
Категорія - 172-6 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Онуфрієв В. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2025 року. суддя Кропивницького апеляційного суду Онуфрієв В.М., за участю секретаря Сакари І.І., прокурора Зіновьєва М.В., захисника адвоката Олексієнко Л.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника адвоката Олексієнко Л.В. на постанову Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 24 квітня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, депутата восьмого скликання Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, проживаючого АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 будучи, у т. ч. станом на 01.01.2024 суб`єктом декларування в розумінні Закону, а саме: особою, зазначеною у підпункті «б» пункту один частини першої статті 3 цього Закону (депутатом місцевої ради, а саме: депутатом Новоархангельської селищної ради Голованівського району), у період часу з 00 год. 00 хв. 01.01.2024 до 00 год. 00 хв. 01.04.2024 в порушення вимог частини першої статті 45 Закону, несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, а саме: 08.04.2024 о 23.56 год. чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 1 статті 1726 КУПАП.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Олексієнко Л.В. просила скасувати постанову суду першої інсанції та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення та у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Свої вимоги обґрунтувала тим, що судом першої інстанції було проігноровано твердження скаржника ОСОБА_1 щодо наявності поважних причин несвоєчасного подання декларації. У ОСОБА_1 відсутній прямий умисел, спрямований на несвоєчасне подання без поважних причин декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, оскільки в період з 26.03.2024 року по 29.03.20024 року скаржник перебував у відрядженні та з 30.03.2024 року по 08.04.2024 року на лікуванні та на останній день подання декларацій 31.03.2024 року він знаходився на лікуванні. Тому, одразу (невідкладно) після закінчення лікування на наступний день 08.04.2024 року ОСОБА_1 було подано декларацію. В діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, а його дії не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Вказує, що складення протоколу про адміністративне правопорушення відбулось із порушенням строків та порядку, передбачених законом. Декларацію ОСОБА_1 було подано 08.04.2024 року, а протокол №193/25 про адміністративне правопорушення складено лише 21.03.2025 року, тобто майже через рік після вчинення правопорушення. Крім того, вказує, що перевірка стосовно ОСОБА_1 , проводилась виключно управлінням стратегічних розслідувань в Кіровоградській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, працівник якого склав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 . В матеріалах справи відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_1 , повідомлення НАЗК про результати такої перевірки управління стратегічних розслідувань в Кіровоградській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, не отримувало. Отже, враховуючи вищевикладене, порядок проведення перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій, а також процедури повідомлення НАЗК про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій, визначений Порядком, затвердженим Наказом НАЗК №539/21 від 20.08.2021 року, не був дотриманий. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують дотримання вимог пп. 3-7 вказаного Порядку, зокрема відсутні підтвердження проведення перевірки уповноваженим підрозділом відповідного органу, повідомлення до НАЗК у встановлений строк, а також письмове інформування суб`єкта декларування про факт несвоєчасного подання декларації.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши захисника адвоката Олексієнко Л.В., яка просила задовольнити подану апеляційну скаргу, прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, зваживши доводи апеляційної скарги, а також перевіривши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону) правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 повноваження депутата ради починаються з моменту офіційного оголошення відповідною територіальною виборчою комісією на сесії ради рішення про підсумки виборів та визнання повноважень депутатів і закінчуються в день першої сесії ради нового скликання.

Згідно пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови, є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Суб`єктами декларування є особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону (п. 15 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ», пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

12.10.2023 року набрав чинності Закон України №3384-IX «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», яким відновлено обов`язок подання декларацій суб`єктів, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Пунктом 2-7 розділу ХІІ Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Згідно ч.1 ст.172-6 КУпАП, відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що по-перше, в період з 26.03.2024 року по 29.03.2024 року він, займаючи посаду директора у ТОВ ВМ «ТРАНСАГРО» перебував у відрядженні до ТОВ «АГРОТИТАН-ПЛЮС» в селі Капустинці Володарського району Київської області з метою придбання сільськогосподарської техніки, що підтверджується наказом №34-в від 25.03.2024 р. та посвідченням про відрядження №КУ-0000001 від 25.03.2024 р. Звернув увагу, що основним видом діяльності ТОВ ВМ «ТРАНСАГРО» є 01.11 - вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Сільськогосподарська техніка для реалізації даного виду діяльності підприємства в період посівної, яка припадає на кінець березня - початок квітня, є критично важливою, тому перебування ОСОБА_1 у відрядженні в зазначений період саме з метою вчинення дій, необхідних для придбання техніки, є виправданим. Відсутність необхідної техніки у ТОВ ВМ «ТРАНСАГРО» фактично зірвало би посівну кампанію, спричинивши збитки для підприємства та у перспективі викликавши необхідність скорочувати кількість робочих місць, вивільняти працівників, залишаючи людей без роботи. По-друге, в період з 30.03.2024 р. по 07.04.2024 р. він перебував на амбулаторному лікуванні в КНП «Новоархангельська багатопрофільна лікарня», що підтверджується довідкою №343 від 04.04.2025 р. По-трете у зв?язку із військовою агресією російської федерації проти України указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, що затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року N 2102-IX, в Україні введено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. В подальшому воєнний стан в країні продовжено кілька разів. Протягом всього періоду з початку 2024 року і до червня 2024 року на території Кіровоградської області, як і по всій території України відбувалися масові, довготривалі відключення електроенергії. У зв?язку з цим відбувалися постійні перебої в роботі мережі Інтернет, відсутність стабільної роботи організаційної техніки, що мало наслідком затримку в роботі всі інформаційних порталів, затримку в отриманні необхідної інформації для виконання декларантом, законом передбаченого обов`язку. Одразу (невідкладно) після закінчення лікування на наступний день 08.04.2024 року ОСОБА_1 було подано декларацію. Беручи до уваги описані вище обставини, просив суд врахувати наявність в нього поважних причин несвоєчасного подання декларації за 2023 р., відсутність вини у вчиненні зазначеного правопорушення.

Разом із тим, його вина повністю підтверджується зібраними по справі доказами, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку.

Так, відповідальність за ч.1 ст.172-6 КУпАП настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Рішенням Новоархангельської селищної ради восьмого скликання №2 від 03.12.2020 року визнано повноваження депутата Новоархангельської селищної ради восьмого скликання ОСОБА_1 (а.с.73)

Відповідно до пункту 1, підпункту «б» частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами на яких поширюється дія Закону, є народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Отже, судом першої інстанції правильно встановлено, що на час подання декларації порушник являвся суб`єктом відповідальності відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно листа від 10.09.2024 №02-32/555 Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області надано копію рішення Першої сесії восьмого скликання від 03 грудня 2020 року № 2 «Про початок повноважень депутатів Новоархангельської селищної ради», згідно чого прийнято факт початку повноважень вищезазначених депутатів VIII скликання, де зазначений ОСОБА_1 .

Згідно Закону України від 03.03.2022 року «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» у період дії воєнного стану або стану війни будь-які перевірки щодо своєчасності та повноти подання будь-яких звітів чи документів звітного характеру уповноваженими органами не здійснюються; а декларації потрібно буде подати протягом трьох місяців після закінчення воєнного стану.

Після введення воєнного стану в Україні, Національне агентство з питань запобігання корупції обмежило доступ до публічної частини реєстру декларацій, щоб максимально захистити особисті дані.

Законом України від 20.09.2023 року «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», який набрав чинності 12.10.2023 року відновлено обов`язок подання декларацій, повідомлень про суттєві зміни у майновому стані, та ряд інших зобов`язань, які були призупиненні під час дії воєнного стану на території України.

Згідно даного Закону кампанія декларування за 2021-2023 роки тривала до січня 2024 року. До зазначеної дати декларанти мали подати декларації за відповідні звітні періоди у 2021-2023 роках, у тому числі для проведення спец перевірок, крім тих осіб, які подали їх добровільно раніше.

Виходячи із положень зазначених норм матеріального права у порушника виник обов`язок подати декларацію за 2023 рік.

Однак порушник зазначенні норми Закону проігнорував та подав декларацію за 2023 рік о 23.56 год. 08.04.2024 року, тобто після спливу строку встановленого законодавцем.

За таких підстав, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги стосовно наявності поважних причин несвоєчасного подання декларації, оскільки в період з 26.03.2024 року по 29.03.20024 року скаржник перебував у відрядженні та з 30.03.2024 року по 08.04.2024 року та на останній день подання декларацій 31.03.2024 року він знаходився на лікуванні, є необґрунтованими та безпідставними.

Оскільки, подані ОСОБА_1 до суду першої інстанції довідка про амбулаторне лікування з 30.03.2024 по 07.04.24 та наказ про відрядження 26.03.2024 по 29.03.2024, не підтверджуються наявності поважних причин, які позбавляли можливості ОСОБА_1 вчасно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік.

Будь-яких інших доказів матеріали справи не містять. Наведені обставини не можуть бути визнані в якості поважних причин, які об`єктивно позбавляли можливості вчасно подати декларацію.

Твердження сторони захисту стосовно відключень електроенергії у зв`язку із чим не міг подати декларацію ОСОБА_1 не заслуговують на увагу, оскільки даних щодо постійних відключень електроенергії на протязі 3 місяців до суду апеляційної інстанції не надано.

Крім, того доводи апеляційної скарги, що в діях ОСОБА_1 відсутній умисел на скоєння даного правопорушення і відповідно в його діях відсутній і сам склад даного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП є необґрунтованими та безпідставними, оскільки частиною 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ», пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Тобто, ОСОБА_1 мав три місяці, а саме з 01.01.2024 року по 01.04.2024 року протягом якого він мав можливість подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування на офіційному веб-сайті НАЗК.

Також, доводи апеляційної скарги стосовно того, що складення протоколу про адміністративне правопорушення відбулось із порушенням строків та порядку, передбачених законом, декларацію ОСОБА_1 було подано 08.04.2024 року, а протокол про адміністративне правопорушення складено лише 21.03.2025 року, тобто майже через рік після вчинення правопорушення, є також безпідставними.

Так, частиною 3 ст. 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Повідомленням Верховного суду від 09.04.2021 вих. №1089/0/2-21 Національне агентство з питань запобігання корупції інформовано, що датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу, тобто момент з`ясування всіх необхідних обставин.

Листом Національного агентства з питань запобігання корупції від 26.04.2021 за № 47-09/27771/21, Департамент стратегічних розслідувань НПУ інформовано, що датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу, тобто момент з`ясування всіх необхідних обставин.

Отже, фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП, є дата складання адміністративного протоколу, тобто 21.03.2025 року.

КУпАП не містить тлумачення поняття виявлення правопорушення. Проте, установлена судова практика пов`язує час виявлення правопорушення з моментом складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки після виявлення всіх ознак правопорушення відповідно ст. 254 КУпАП уповноваженою особою складається таким протокол. Таке тлумачення щодо встановлення моменту виявлення адміністративного правопорушення викладено і в постанові Касаційного адміністративного суду від 18.01.2024 року по справі № 522/12566/18.

Протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_1 складено 21.03.2025 року. Відповідно, слід вважати, що на час розгляду справи про адміністративне правопорушення від 24.04.2025 року, строк накладання адміністративного стягнення, передбачений ч. 4 ст. 38 КУпАП, не сплив.

Доводи апеляційної скарги стосовно порушень порядку виявлення несвоєчасного подання декларації, не заслуговують на увагу.

Так, як перевіркою НАЗК встановлено, що депутат Новоархангельської селищної ради ОСОБА_2 несвоєчасно подав декларацію за 2023 рік та направлено до УСР в Кіровоградській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України для перевірки цього факту та у разі встановлення підстав, складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП, про що зазначено в листі НАЗК (а.с.58-68). Крім того, Працівники Управління стратегічних розслідувань в Кіровоградській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України - спеціальний уповноважений суб`єкт у сфері протидії корупції в системі органів та підрозділів Національної поліції (далі - Управління), у в`язку з реалізацією повноважень, передбачених п. З ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», виконанням завдань, передбачених підпунктами 4, 12 пункту 4 Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою КМУ від 23.10.2019 за № 1077, у межах своєї компетенції здійснюють заходи щодо виявлення, документування та припинення пов`язаних з корупцією правопорушень, у тому числі вчинених особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, не встановлено порушень порядку виявлення несвоєчасного подання декларації та складення протоколу.

Порушень вимог КУпАП, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено. Підстави для закриття провадження по справі також відсутні.

Беручи до уваги викладене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова суду першої інстанції є законною обгрунтованою та мотивованою, підстави для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника адвоката Олексієнко Л.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 24 квітня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)