КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 33/824/2953/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Болотов Є.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду міста Києва від 22 січня 2025 року, винесену під головуванням судді Константінової К.Е., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП,-

встановив:

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 22 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп. в дохід держави.

У клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження ОСОБА_1 зазначив, що копію постанови суду від 22 січня 2025 року він отримав 09 квітня 2025 року у приміщенні Печерського районного суду міста Києва.

Визначений законом десятиденнийстрок апеляційного оскарження закінчується 19квітня 2025 року (вихідний день). Відтак, останнім днем апеляційного оскарження є 21квітня 2025 року.

Апеляційна скарга подана 21квітня 2025 року.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що строк апеляційного оскарження підлягає поновленню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду змінити та застосуватиадміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн 00 коп.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_1 зазначив, що судом першої інстанції необґрунтовано застосовано адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.Вину у вчиненій дорожньо-транспортній пригоді ОСОБА_1 визнає.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник вимоги апеляційної скарги підтримали.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 124 КУпАП, передбачено відповідальність водіїв за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 182797, 26 листопада 2024 року о 20 год 20 хв. в м. Ірпінь, по бул. Міхновського, 4/6, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобілем «Джилі», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , в результаті ДТП усі транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 13.1 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Згідно п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, вважаю, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що не заперечується апелянтом.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами строком на шість місяців, судом першої інстанції не враховано усі фактичні обставини справи, що мають значення для спраи.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

У ст. 33 КУпАП зазначено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, за наявності альтернативного більш м`якого виду стягнення у виді штрафу, судом першої інстанції не перевірено та не враховано належним чином даних про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності.

Апеляційним судом не встановлено обставин, які б обтяжували відповідальність ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Судом першої інстанції не враховано відсутність тяжких наслідків дорожньо-транспортної пригоди та повне відшкодування винною особою матеріальної шкоди потерпілим, завданої пошкодження їх автомобілів. При цьому будь-яких тілесних ушкоджень потерпілі не отримали.

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою, ОСОБА_1 не заперечував обставини дорожньо-транспортної пригоди та своєї вини, а лише просив змінити оскаржувану постанову в частині накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд вважає за можливе змінити адміністративне стягнення, застосувавши до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн 00 коп.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу.

Враховуючи, що за змістом ст. 124 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу є більш м`яким покаранням, ніж позбавлення спеціального права (права керування транспортними засобами), апеляційний суд приходить до висновку щодо необхідності зміни постанови Печерського районного суду міста Києва в частині накладення адміністративного стягнення шляхом його пом`якшення до штрафу у розмірі 850 грн 00 коп.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк оскарження постанови Печерського районного суду міста Києва від 22 січня 2025 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Печерського районного суду міста Києва від 22 січня 2025 року в частині накладення адміністративного стягнення змінити, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн 00 коп.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 02 червня 2025 року.

Суддя Є.В. Болотов