Справа № 462/3365/25
ПОСТАНОВА

03 червня 2025 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л., за участі захисника Крет О.І., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 3 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 10.04.2025 року близько 14:20 год. за адресою: АДРЕСА_1 порушила правила утримання собаки на ім`я Гіві, яка вибігла з подвір`я та вкусила малолітню дитину ОСОБА_2 , 2011 року народження, що завдало шкоди здоров`ю малолітньої дитини, чим скоїла правопорушення передбачене ч. 3 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину заперечила, вказала, що її собака не має можливості виходити за межі подвір`я, знаходиться на ізольованій території, а тому не могла вкусити дитину. Просила закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Захисник Крет О.І. у судовому засіданні підтримав викладене у письмових поясненнях ОСОБА_3 , просив закрити провадження у справі.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали судової справи, суд виходить з такого.

Частиною 3 статтею 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях), якщо такі дії спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 251, 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 455324, заявою ОСОБА_4 , консультаційним висновком спеціаліста від 10.04.2025.

Зазначені вище докази, є належними та допустимими в розумінні ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, узгодженими та достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.

Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 та захисника Крета О.І., оскільки такі спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення та спростовуються дослідженими судом доказами у справі, які є узгодженими між собою та достовірність таких у суду не викликає сумнівів.

Наведене узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У зв`язку з тим, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховуючи особу правопорушниці та матеріали справи, суд приходить до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з конфіскацією тварини.

Згідно ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір 0,2 прожиткового мінімуму працездатних осіб.

Керуючись ст. 23, 40-1, 154, 283, 284 Кодекс України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить одна тисяча сімсот гривень в дохід держави з конфіскацією тварини собаки дворового на ім`я Гіві.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 605 /шістсот п`ять/ гривень 60 копійок судового збору.

Роз`яснити, що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч.2 ст.308 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя: Бориславський Ю. Л.