Справа № 606/666/25
П о с т а н о в а

і м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2025 року м. Теребовля

Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Марціцка І.Б. за участю секретаря с/з Пасько І.Б. розглянувши матеріали, які надійшли із відділення поліції № 3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в присутності захисника Колцуняка Ю.В. -

ВСТАНОВИВ:

27.04.2025 о 00 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 керував т.з. Фольсваген Амарок д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Грушевського в смт. Микулинці в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в Теребовлянській міській лікарні, результат огляду 1,54 проміле. Чим порушив п.2.9 а ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

Захисник Колцуняк Ю.В. просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення. Захисник обґрунтовував свою позицію тим, що поліцейський оформив ОСОБА_1 направлення для огляду на стан сп`яніння в медичний заклад, яке не відповідає вимогам законодавства, зокрема, в направленні вказано, що воно видане о 01 год.30 хв., тобто після того як ОСОБА_1 виконав всі дії пов`язані з проходженням огляду. Направлення видав зовсім інший працівник, ніж той який складав протокол. Захисник звертав увагу, що працівник поліції не вбачав в діях ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху. Пояснював, що пластмасові трубки, які вставлялися в газоаналізатор не були герметично упаковані. ОСОБА_1 намагався продувати прилад близько 10 разів, при цьому трубка не змінювалась, що свідчить про хибні результати. Ні поліцейські, ні працівники лікарні не надавали ОСОБА_1 сертифікат відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Поведінка та розмови медичного персоналу свідчать про те, що прилад був несправним.

Захисник зазначав, що з доданих відеозаписів чітко видно, що поведінка ОСОБА_1 відповідає обстановці, вимова чітка та послідовна, поліцейський не відчував жодного запаху алкоголю із порожнини рота. Також захисник вказував,що постанова ЕНА № 4591972 від 27.04.2025 про накладення на ОСОБА_1 штрафу за порушення вимог ч.5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременем безпеки, була ним оскаржена та скасована, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрите на підставі ст. 247 КУпАП, таким чином, обов`язок пасажирів чи пішоходів проходити огляд на стан сп`яніння не передбачено. Відтак, відсутні в своїй сукупності належні та допустимі докази, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Розглянувши протокол про адміністративні правопорушення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 312902 від 27.04.2025, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст.256 КУпАП;

Так, з наданого відеофайлу вбачається, що 27.04.2025 о 00 год. 28 хв. рухається білий автомобіль Фольсваген Амарок, до якого підходить поліцейський, звертається до водія, оскільки останній рухається автомобілем під час дії комендантської години, з`ясовує наявність документів, що посвідчують особу ОСОБА_1 та документів, які підтверджують правомірність володіння транспортним засобом. При спілкуванні поліцейський вказує, що вбачає у водія ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, запах алкоголю з ротової порожнини. Пропонує пройти огляд на стан сп`яніння на місці. Водій відмовляється, погоджується їхати в медичний заклад для огляду. В медичному закладі ОСОБА_1 проходить медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, за результатами якого перебуває в стані алкогольного сп`яніння (1.54 проміле);

висновком КНП ТМР «Теребовлянська міська лікарня» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.04.2025, складеним на підставі акту медичного огляду № 14, за яким ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (1,54 проміле).

Учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух (абз.2,4 ч.5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух"). Одним із таких органів державного контролю є Національна поліція (ст.52 цього Закону). За положеннями ч.2 ст.14 Закону України "Про дорожній рух" до учасників дорожнього руху належать, зокрема, водії.

За змістом абзаців 3 та 5 ч.2 ст.16 вказаного Закону водій зобов`язаний: виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п.2.9а ПДР).

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було. Вказані обставини повністю підтверджуються матеріалами справи.

Слід зазначити, що ОСОБА_1 , будучи водієм та маючи відповідне посвідчення водія, обізнаний з Правилами дорожнього руху України, зокрема п.2.9 а.

За змістом ч.6 ст.266 КУпАП направлення особи для огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння, оформлення результатів такого огляду, регулюються Інструкцією № 1452/735 та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 з подальшими змінами (далі Порядок № 1103). Приписи Інструкції № 1452/735 та Порядку № 1103 застосовуються у системному зв`язку як між собою, так і з приписами інших нормативних актів.

Згідно зі ст.266 КУпАП, п.2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 3 розділу 1 Інструкції визначено ознаки алкогольного сп`яніння. При цьому, за положеннями Інструкції визначення ознак щодо можливості знаходження водія у стані алкогольного сп`яніння відноситься до виключної компетенції поліцейських.

Пунктом 6 Порядку №1103 передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

В розумінні положень ч.2 ст.266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У виконання вищевказаних вимог КУпАП до матеріалів справи додані відеозаписи з нагрудних камер поліцейських щодо обставин складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 .

Долучені до матеріалів справи відеозаписи відображають події, по факту яких 27.04.2025 складено адмінматеріали відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП. Відеозапис з бодікамери відповідає вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018. До матеріалів адміністративного провадження приєднано запис, який стосується безпосередньо проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння. Об`єму наявних відеозаписів достатньо для перевірки встановлених судом обставин перебування водія в стані алкогольного сп`яніння. Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому суд приймає його як належний доказ у справі.

Сумнівів щодо достовірності та допустимості відеозапис не викликає, оскільки на ньому відображено подію, що зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Зазначені вище докази, у своїй сукупності, на переконання суду, підтверджують винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП,за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Щодо твердження захисника про те, що прилад в медичному закладі не відповідав вимогам сертифікації, та те, що трубка була не запакована герметично, слід зазначити, що жодних заперечень з приводу герметичності упакування, хибності результатів ОСОБА_1 не висловлював. Медичні працівники роз`яснили як правильно проходити процедуру, те, що водій декілька разів намагався продувати газоаналізатор, не пов`язано з його несправністю чи неможливістю провести аналіз.

Результати медичного огляду, проведеного в КНП ТМР «Теребовлянська міська лікарня» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.04.2025 не спростовані, а висновок у встановленому законодавством порядку не оскаржений.

Щодо направлення, слід зазначити, що відсутність на відеозаписі моменту ознайомлення водія ОСОБА_1 з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння не спростовує законність дій посадових осіб та не спростовує порушення ОСОБА_1 п. 2.9 а ПДР України.

Щодо відсутності ознак алкогольного сп`яніння, які б давали підстави поліцейському пропонувати пройти огляд ОСОБА_1 , то пунктом 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Тобто аналіз вищевказаної норми дає змогу стверджувати, що працівник поліції самостійно на власний розсуд доходить висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження таким водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, можна зробити висновок, що суд не може втручатися в аспекти внутрішнього переконання працівників поліції під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в частині виявлення ознак такого сп`яніння, а тому вказане посилання заявника є неспроможнім та не спростовує факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 28 травня 2025 року у справі № 606/675/25, яким скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ЕНА № 4591972 від 27.04.2025 про накладення на ОСОБА_1 штрафу за порушення вимог ч.5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременем безпеки, суд вважає за доцільне зауважити наступне. Вказане рішення не має преюдиційного значення для розгляду справи, оскільки оскаржувану постанову судом не взято до уваги як доказ по справі. Крім того, вказаним рішенням встановлено, що не знайшов підтвердження факт порушення з боку ОСОБА_1 п.2.3 в ПДР України, відповідно і вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП, однак в рішенні при дослідженні обставин справи судом не встановлено те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.

Крім того, підставою для зупинки водія ОСОБА_1 було те, що останній здійснював рух автомобілем під дії комендантської години.

Судом враховано, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2007 у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , реалізуючи своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

При цьому, адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до уваги особу ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень на нього, необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбаченихстаттею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумівдоходів громадян,що становить 34000,00 (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн., зарахувавши його до спеціального фонду державного бюджету України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка