П О С Т А Н О В А

іменем України

04 червня 2025 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Овдієнко В. В.

розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Бабаї Харківського району Харківської області, є громадянином України, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , притягувався до адміністративної відповідальності:

1) постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.11.2024 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення піддавався стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000 грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік;

2) постановою Зміївського районного суду Харківської області від 28.11.2024 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення піддавався стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000 грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік;

3) постановою УПП в Харківській області від 29.12.2024 за частиною 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення піддавався стягненню у виді штрафу в розмірі 20 400 грн 00 коп.;

за частиною 3 статті 130, частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в:

1. 21 березня 2025 року о 19:50 годині в м. Змієві Чугуївського району Харківської області по вул. Покровській, 23, ОСОБА_1 , діючи на порушення вимог пункту 2.1 а) Правил дорожнього руху, будучи особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами, повторно протягом року керував транспортним засобом, а саме належним ОСОБА_2 автомобілем Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Крім того, після зупинки транспортного засобу, працівники поліції, виявили у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння (порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, підвищена рухливість ходи) та вимагали від нього проходження огляду на стан сп`яніння.

На вимогу працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, яким передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

2. 23 квітня 2025 року о 16:09 годині в м. Змієві Чугуївського району Харківської області по проїзду Станційному, 4, ОСОБА_1 , діючи на порушення вимог пункту 2.1 а) Правил дорожнього руху, будучи особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами, повторно протягом року керував транспортним засобом, а саме належним ОСОБА_3 автомобілем ЗАЗ 1102, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Крім того, після зупинки транспортного засобу, працівники поліції, виявили у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння (неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці, підвищена рухливість ходи) та вимагали від нього проходження огляду на стан сп`яніння.

На вимогу працівників поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, яким передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на судовий розгляд матеріалу, призначений 01.05.2025, 09.05.2025 та 04.06.2025, не з`явився, заяв про відкладення судового розгляду або про розгляд справи за його відсутності не подавав.

Факт належного повідомлення ОСОБА_1 про місце і час розгляду матеріалу про його притягнення до адміністративної відповідальності підтверджується: відомостями протоколів про адміністративні правопорушення, складених у присутності ОСОБА_1 , де йому повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Зміївському районному суді (т. 1 а. с. 1, 2, т. 2 а. с. 1, 2), відомостями відстеження Укрпошта щодо направлення повістки ОСОБА_1 на вказану у протоколах про адміністративні правопорушення адресу проживання (т. 1 а. с. 19), а також відомостями оголошення про виклик та списку справ, призначених до розгляду у Зміївському районному суді Харківської області, що розміщені на загально доступному офіційному веб-порталі Судової влади України (т. 1 а. с. 18, 20).

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неприбуття в судове засідання особи, що притягується до відповідальності за частиною 3 статті 130, частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не перешкоджає судовому розгляду справи за його відсутності.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутньою на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки здійснення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Практика Європейського суду з прав людини, у своїх рішеннях, вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Так, у рішенні Європейського Суду з прав людини "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року зазначено, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження".

Стосовно справи про адміністративне правопорушення розумність таких інтервалів часу обумовлюється положеннями статей 38, 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення, де зазначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи, а строк для накладення адміністративного стягнення обмежується одним роком з дня його вчинення за частиною 3 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та трьома місяцями за частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З урахуванням викладеного, а також враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень за вказаних обставин підтверджується наступними доказами, дослідженими під час судового розгляду:

- даними протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 277939 від 21.03.2025, серії ЕПР1 № 277920 від 21.03.2025, серії ЕПР1 № 309756 від 23.04.2025, серії ЕПР1 № 309777 від 23.04.2025, в яких викладені обставини правопорушень та в останніх двох міститься підпис ОСОБА_1 . Зауваження до протоколів відсутні (т. 1 а. с. 1, 2, т. 2 а. с. 1, 2);

- даними направлень на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.03.2025, від 23.04.2025, якими підтверджується, що ОСОБА_1 двічі відмовився від проходження такого огляду (т. 1 а. с. 3, т. 2 а. с. 3);

- даними постанови УПП в Харківській області від 29.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 126 КУпАП (т. 1 а. с. 4, т. 2 а. с. 5);

- даними постанови ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області від 21.03.2025 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 121-3 КУпАП (т. 1 а. с. 6);

- даними копій постанов Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.11.2024, Зміївського районного суду Харківської області від 28.11.2024, про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП (т. 1 а. с. 9-14, т. 2 а. с. 6-11);

- даними результатів відеофіксації на дисках, де містяться відомості про обстановку на місцях зупинки транспортних засобів, факт зупинки транспортних засобів, а також факти двох відмов ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння (т. 1 а. с. 8, т. 2 а. с. 13).

Оцінивши надані докази, в діях ОСОБА_1 вбачаю склад наступних правопорушень:

- двох епізодів відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за що передбачено відповідальність частиною 3 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- двох епізодів повторного протягом року вчинення керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, за що передбачено відповідальність частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи конкретні обставини правопорушень, а також відомості про особу, що притягується до відповідальності, який неодноразово піддавався стягненням у виді штрафу, дійшов висновку, що застосування стягнення у виді штрафу не має достатнього виховного впливу та є недостатнім для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Під час вирішення питання щодо конфіскації транспортних засобів враховано наступне.

Відповідно до санкції частини 3 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язковим є додаткове стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.

Зі змісту протоколів за обставинами 21.03.2025 вбачається, що транспортний засіб Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 .

Зі змісту протоколів за обставинами 23.04.2025 вбачається, що транспортний засіб ЗАЗ 1102, реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_1 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 .

Водночас, у матеріалах справи відсутні, а також і не повідомлені ОСОБА_1 під час судового розгляду, будь-які відомості щодо передачі власниками керування транспортними засобами ОСОБА_1 , який двічі відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також не має права керування транспортним засобом, що, у свою чергу містить склади правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 та частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За загальним правилом право власності на рухому річ виникає з моменту передання майна. Винятком із загального правила є вказівка в нормі закону чи в положеннях договору. За допомогою такого універсального регулятора приватних відносин, як договір, його сторони можуть самі визначити (у договорі) момент виникнення права власності на рухому річ. А правила частини 4 статті 334 Цивільного кодексу України (щодо державної реєстрації права) застосовуються до нерухомих речей. На це звернув увагу Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 761/22937/18.

З урахуванням викладеного, з моменту передання транспортних засобів ОСОБА_1 у нього виникло право власності на: транспортний засіб - автомобіль Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; транспортний засіб - автомобіль ЗАЗ 1102, реєстраційний номер НОМЕР_3 , незалежно від їх реєстрації на ім`я попередніх власників, а тому ці транспортні засоби підлягають конфіскації.

Адміністративне стягнення належить застосувати в межах санкції частини 3 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що передбачає відповідальність за більш серйозне із вчинених правопорушень.

За таких обставин, до ОСОБА_1 належить застосувати стягнення у виді адміністративного арешту з позбавленням права керування транспортними засобами та з конфіскацією транспортних засобів, а також, відповідно до статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", з нього належить стягнути судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 36, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

До ОСОБА_1 застосувати за частиною 3 статті 130, частиною 5 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнення у виді адміністративного арешту на строк 15 (п`ятнадцять) діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортних засобів: - автомобіля Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; - автомобіля ЗАЗ 1102, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Стягнути з ОСОБА_1 до Державного бюджету України (стягувачем є Державна судова адміністрація України) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп., які перерахувати на р/р UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві / м. Київ / 22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

На постанову може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення, а при оскарженні постанови, вона підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя: В. В. Овдієнко