Справа № 711/4178/25
Номер провадження 3/711/1210/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м.Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Остапенко Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції (протокол серії ЕПР1 № 328572), про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 12 травня 2025 року, близько 16:14 години, керуючи транспортним засобом «Hyundai Elantra», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , рухаючись по другорядній дорозі у м. Черкаси на перехресті бульвару Шевченка, 408, і вул. Різдвяна, не дала дорогу транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, в результаті чого відбулось зіткнення з транспортним засобом «VDL Ambassador 200», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобіль «Hyundai Elantra», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , здійснив самовільний рух та наїзд на паркан, чим порушила п. 16.11 Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене

ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала в повному обсязі, у скоєному щиро розкаювалася.

Дослідивши письмові матеріали справи, переглянувши відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, приходжу до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення у числі інших визначених законом обставин зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Основною умовою настання адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є наявність причинного зв`язку між порушеннями правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у цьому конкретному випадку на п. 16.11 ПДР України, як зазначено в протоколі. Тому, розглядаючи цю справу, суд вирішує питання щодо винуватості ОСОБА_1 у межах порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 16.11 ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Окрім визнання ОСОБА_1 своєї вини, її винуватість у вчиненні правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 328572 від 12 травня 2025 року;

- схемою місця ДТП, до якої у ОСОБА_1 зауважень не було;

- письмовим поясненням ОСОБА_1 від 12 травня 2025 року про обставини вчинення нею дорожньо-транспортної пригоди;

- письмовим поясненням свідка ОСОБА_3 від 12 травня 2025 року, про те як вона, їдучи в громадському транспорті, на перехресті відчула сильний удар, вийшовши з автобусу, виявила автомобіль «Hyundai Elantra» номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 ;

- письмовим поясненням свідка ОСОБА_4 від 12 травня 2025 року, відповідно до якого водій транспортного засобу «Hyundai Elantra», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , на великій швидкості виїхав на перехрестя, у той самий час на зелений сигнал світлофору по бульвару Шевченка їхала маршрутка № 4, внаслідок чого сталося ДТП;

- письмовим поясненням свідка ОСОБА_2 від 12 травня 2025 року, водія маршрутного таксі № 4, що рухалося на перехресті вул. Різдвяна бульвар Шевченка в бік площі 700-річчя на зелений сигнал світлофору, в той час коли зліва на червоний сигнал світлофора виїхав автомобіль «Hyundai Elantra», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів;

- витягом з бази ІПНП про наявність у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чинного посвідчення водія НОМЕР_4 зі статусом «виданий»;

- відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, на яких зафіксовано прибуття працівників поліції на місце дорожньо-транспортної пригоди, виявлення водія транспортного засобу «Hyundai Elantra», номерний знак державної реєстрації НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , та свідків які розповіли обставини зіткнення транспортних засобів.

Дослідивши докази, оцінивши їх відповідно до ст. 252 КУпАП, суд доходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення п. 16.11 ПДР України, за що вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи обставини вчинення адміністративного правопорушення, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, та вважає, що таке стягнення є доцільним для її виправлення та попередження вчинення нею нових правопорушень.

Частиною 1 ст. 307 КУпАП передбачено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з ч. 1 і 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Відтак, із ОСОБА_1 у дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп., оскільки судом не встановлено підстав для її звільнення від сплати цього збору.

Керуючись положеннями статей 9, 23, 40-1, 124, 252, 283-285, 294 КУпАП, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови стягнути із ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу в сумі 1700 (однієї тисячі семисот) грн.

Строк пред`явлення постанови до виконання - протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ю. А. Остапенко