Справа № 163/9/25
Провадження № 3/163/72/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Шеремети С.А.

з участю представника Волинської митниці Федчишиної С.Ф.,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею матеріали справи за протоколом № 0513/20500/24 про притягнення до відповідальності за ст.485 МК України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , керівника ТОВ «РОЯЛ ДЕЛОНІКС», РНОКПП НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 як директор ТОВ «РОЯЛ ДЕЛОНІКС», під час митного оформлення товарів-транспортних засобів за митними деклараціями UA205140/2023/90115, UA205140/2023/90076, UA205140/2023/90261, UA205140/2023/90427, UA205140/2023/90428, UA205140/2023/91224, UA205140/2023/91395, UA205140/2023/91722, UA205140/2023/91844, UA205140/2023/92856, UA205140/2023/105161, вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів в загальній сумі 550 068,65 гривень шляхом подання митному органу сертифікатів з перевезення товару EUR.1 №№ А983766, А983763, А983769, А983775, А983772, А983778, А983859, А983895, А983835, А983874, А984878, які згідно листа уповноваженого органу Словацької Республіки не були видані та завірені Митницею Міхаловіце і стали підставою для неправомірного застосування преференційного режиму, заявлених у митних деклараціях, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.485 МК України.

На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився, подавши чергове клопотання про відкладення розгляду справи.

Захисники ОСОБА_1 - адвокати Колб С.О. та Таргоній П.В. будучи належним чином повідомленим про розгляд справи також не з`явилися, будь-яких заяв, клопотань з приводу розгляду справи не подали.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, особа, яка притягується до відповідальності, має сприяти розгляду справи, оскільки вона є найбільш зацікавленою в її розгляді.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" № 28249/95 від 19.06.2001, в п.53 якого зазначено, що "…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...", тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

За обставин даної справи встановлено таке.

Справа надійшла на розгляд до суду 03 січня 2025 року.

В судове засідання призначене на 09 січня 2025 року ОСОБА_1 не з`явився, у зв`язку із чим розгляд протоколу відкладено на 13 лютого 2025 року, однак в дане судове засідання ОСОБА_1 також не з`явився, у зв`язку із чим розгляд справи відкладено на 06 березня 2025 року.

Разом з цим, 14 лютого 2025 року від захисника Колб С.О. надійшла заява через систему Електронний суд про ознайомлення з матеріалами справи.

В призначене судове засідання ні ОСОБА_1 ні його захисник Колб С.О. не з`явились, будь-яких заяв чи клопотань не подал.

Крім цього, 06.03.2025 від захисника Таргонія П.В. надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.

У зв`язку із чим розгляд справи відкладено на 27 березня 2025 року.

26.03.2025 року ОСОБА_1 надіслав заяву про відкладення розгляду справи через неможливість прибути в судове засідання.

Таке клопотання було задоволена, а судове засідання відкладено на 01 травня 2025 року.

В дане судове засідання ОСОБА_1 не з`явився та знову надіслав клопотання про відкладення розгляду справи через неможливість прибути в судове засідання.

Таке клопотання знову було задоволено та розгляд справи відкладено на 29 травня 2025 року, однак ні ОСОБА_1 ні його захисники на розгляд справи не з`явились, а Кліментович С.В. в день розгляду справи надіслав клопотання аналогічне змісту попередніх про відкладення розгляду справи.

ОСОБА_1 було надано більш ніж достатньо часу (з 09 січня 2025 року) як для можливості прийти на слухання справи, подати заперечення проти протоколу, чого останнім зроблено не було, йому було достеменно відомо про дату та час розгляду справи, крім того не реалізував своє право на участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції; його захисники будь яких клопотань також не подавали та до суду не з`явилися.

Крім цього, починаючи з 26.03.2025 по 29.05.2025, Кліментович С.В. підтверджуючих документів про причини неможливості прибути в судове засідання так і не подав.

Оскільки судом вжито усіх можливих і передбачених законом заходів для забезпечення участі особи у розгляді протоколу, з метою недопущення уникнення порушника від відповідальності за скоєне, клопотання ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, а розгляд цієї справи проведено за його та захисників відсутності, що не буде вважатися порушенням права на захист, оскільки судом в повній та достатній мірі було забезпечено можливість реалізації такого права.

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявила, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, просила накласти стягнення в межах санкції ст.485 МК України, стягнути судовий збір.

Дослідження доказів по справі встановлено таке.

Факт ввезення на митну територію України товарів «транспортні засоби….» від компаній «TRADING PRIDE Sp. z o.o.» (60-171 ul. Zmigrodzka, No. 41/49, office 305, post office Poznan, Poland) на адресу ТОВ «РОЯЛ ДЕЛОНІКС» (код ) і випуск їх у вільний обіг підтверджується додатними до протоколу митними деклараціями типу ІМ40ДЕ №№UA205140/2023/90115, UA205140/2023/90076, UA205140/2023/90261, UA205140/2023/90427, UA205140/2023/90428, UA205140/2023/91224, UA205140/2023/91395, UA205140/2023/91722, UA205140/2023/91844, UA205140/2023/92856, UA205140/2023/105161.

Декларантом в митних деклараціях зазначено у ОСОБА_1 , який одночасно у період подання цих декларацій був керівником отримувача товару ТОВ «РОЯЛ ДЕЛОНІКС».

У графі 36 митних декларацій заявлена преференція при сплаті мита за митне оформлення товарів за кодом 410 (Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС).

Преферанція заявлена на підставі сертифікатів з перевезення товару EUR.1 №№ А983766, А983763, А983769, А983775, А983772, А983778, А983859, А983895, А983835, А983874, А984878.

Згідно інформації отриманої митним органом від уповноваженого органу Словацької Республіки встановлено, що сертифікати EUR.1 не були видані та завірені Митницею Міхаловце і були підроблені, тому не можуть вважатися дійсними доказами походження товару. Товари (вживані автомобілі), на які поширюється дія цих сертифікатів EUR.1, не мають права на преференційний режим відповідно до Угоди про асоціацію між ЄС та його державами-членами, з однієї сторони, й Україною, з іншої сторони.

З огляду на таку інформацію, доповідною запискою УК та АМП від 03.09.2024 визначено суми митних платежів за митними деклараціями, які підлягають доплаті до Державного бюджету у загальній сумі 550 068,65 грн, з яких мито:458 390,54 грн; ПДВ: 91 678,11 грн.

Згідно з ч.1 ст.41 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару або засвідчена декларація про походження товару, або декларація про походження товару, або сертифікат про регіональне найменування товару.

Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом цієї країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару (ч.3 ст.41 МК України).

Відповідно до ч.1 ст.43 МК України перевірка документів, що підтверджують країну походження товару, зазначених у статті 41 цього Кодексу, здійснюється відповідно до цієї статті після завершення митного оформлення.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.280 МК України ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України. Ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України. До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом. До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Частиною 1 статті 281 МК України встановлено, що допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Протоколу І Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів: (a) сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III до цього Протоколу; або (b) у випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, - декларація, що надалі іменуватиметься "декларацією інвойс", надана експортером до інвойса, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати.

За змістом ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частина восьма статті 257 МК України передбачає, що митне оформлення товарів здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених МК України для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, у тому числі про країну походження товару.

Стаття 485 МК України визначає відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

При цьому, статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Досліджені у справі докази у своїй сукупності достатньо підтверджують той факт, що переміщення в адресу ТОВ «РОЯЛ ДЕЛОНІКС» і випуск у вільний обіг товару «транспортні засоби….» за вказаними вище 11 митними деклараціями відбулося з використанням сертифікатів з перевезення товару EUR.1, які не були видані та завірені Митницею Міхаловце і були підроблені, що свідчить про безпідставність заявлення в митних деклараціях преференції за кодом 410 і, як наслідок, неправомірне звільнення від сплати митних платежів в обсязі, передбаченому чинним законодавством України.

Заінтересованою стороною з економічної точки зору у здійсненні поставки товару із використанням сертифікатів з перевезення товару EUR.1 є саме отримувач товару - ТОВ «РОЯЛ ДЕЛОНІКС».

Жодної економічної вигоди у використані вказаних сертифікатів для продавця товару по справі не вбачається.

Досліджені в справі докази жодним чином не спростовані, тому є належними і допустимими у підтвердженні фактів і обставин, які підлягають доведенню у цій справі.

Згідно із ч.2 ст.459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил … при вчиненні таких порушень підприємствами можуть бути посадові особи цих підприємств.

Пунктом 43 ст.4 МК України визначено, що посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання такими підприємствами вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

Отже, в силу вище наведених норм митного законодавства ОСОБА_1 , будучи керівником ТОВ «РОЯЛ ДЕЛОНІКС», є належним суб`єктом відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України.

Щодо визначення розміру несплаченої суми митних платежів встановлено наступне.

Результатів документальної перевірки в порядку ст.345-354 МК України з оформлення відповідного рішення про визначення митних грошових зобов`язань до матеріалів справи не додано.

Разом з цим до справи долучено лист заступника начальника Рівненської митниці №7.13-4/19-03/7-40/2013 від 31.03.2025, з аналізу якого встановлено, що провести в порядку ст.ст.345-354 МК України контрольно-перевірочні заходи щодо ТОВ «РОЯЛ ДЕЛОНІКС» не видається за можливо з огляду на те, що під час виїздів для проведення планової перевірки встановлено відсутність підприємства за місцезнаходженням.

Враховуючи вищенаведене, з врахуванням таких дій ТОВ «РОЯЛ ДЕЛОНІКС» щодо зміни місця реєстрації, митний орган позбавлений можливості у встановлені ст.476 МК України строки, провести контрольно-перевірочні заходи, а такі дії товариства можуть свідчити про намагання уникнути від відповідальності за вчинене правопорушення.

У матеріалах справи наявні доповідна записка начальника УК та АМП Волинської митниці від 03.09.2024 №15/15-01/9160 та службова записка начальника УК та АМП Волинської митниці від 17.12.2024 №15/15-03/13247 з доданими довідками-розрахунками, якими визначено суму митних платежів, яка підлягає доплаті до Державного бюджету, в розмірі 550 068,65 грн, з яких мито:458 390,54 грн; ПДВ: 91 678,11 грн.

Ці письмові докази узгоджуються між собою та сумнівів у їх достовірності не викликають.

Також судом було проаналізовано митні декларації типу ІМ40ДЕ, за результатами чого встановлено, що з урахуванням преференції за кодом 410, при розмитнені товарів, сума митних платежів була зменшена на 550 068,65 гривень.

Крім цього, достеменно знаючи про розгляд відносно нього протоколу ОСОБА_1 жодних заперечнь до розрахунків митниці не подав, як і не подав своїх розрахунків несплаченої суми митних платежів.

Таким чином навіть без наявності результатів документальної перевірки в порядку ст.345-354 МК України з оформлення відповідного рішення про визначення митних грошових зобов`язань встановлені фактичні обставини справи та норми чинного законодавства, доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст.485 МК України порушення митних правил поза будь-яким розумним сумнівом, тому він підлягає відповідальності в межах санкції даної норми.

Враховуючи конкретні обставини справи, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин, стягнення на ОСОБА_1 слід накласти у виді штрафу в розмірі 100 відсотків несплаченої суми митних платежів.

З порушника відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України № 3674-VI підлягає стягненню судовий збір у відповідному розмірі.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 550 068 (п`ятсот п`ятдесят тисяч шістдесят вісім) гривень 65 копійок.

Штраф в розмірі 550 068 (п`ятсот п`ятдесят тисяч шістдесят вісім) гривень 65 копійок підлягає стягненню на рахунок UA5003500 в Казначействі України (ЕАП) (, отримувач ГУК у Волинській області/село Вишнів, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу "адміністративні штрафи та інші санкції "05" Державна митна служба України").

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок UA0003480 в Казначействі України (ЕАП) (отримувач ГУК у Волинській області/місто Любомль, , код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір").

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області С.А.Шеремета