Номер провадження: 33/813/1224/25
Головуючий у першій інстанції Шурупов В. В.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Назарової М.В.,

за участю секретаря Соболєвої Р.М.,

захисника адвоката Голоденко Лесі Олегівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань

апеляційну скаргу захисника Голоденко Лесі Олегівни, яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

на постанову Суворовського районного суду міста Одеси від 25 квітня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Суворовського районного суду міста Одеси від 25 квітня 2025 року накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави, у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 гривень.

ОСОБА_1 постановою суду визнано винним у тому, що 12.11.2024 о 21:58 годині, керував транспортним засобом марки «BMW 520», номерний знак НОМЕР_1 , біля будинку № 54А по вул. Академіка Заболотного в м. Одесі, з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, 15.05.2025 захисник Голоденко Л.О., яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Доводами апеляційної скарги є те, що:

- судом першої інстанції порушено строки на розгляд справи;

- порушено право на відкритий розгляд справи;

- порушено право ОСОБА_1 на оскарження постанови, оскільки в оскаржуваній постанові зазначено, що дата її складання 25.04.2025 без зазначення про те, що повний текст буде пізніше;

- у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, зазначені в протоколі ознаки та які, зафіксовані на відеозаписі кардинально різняться, що викликає сумнів у законності підстав для проведення огляду;

- щодо вислову поліцейського «глаза в разні сторони» зазначає, що ОСОБА_1 з дитинства є особою з інвалідністю ІІІ групи у зв`язку із захворюванням очей, а саме: пленчата катаракта, вторинна глаукома та буфтальм і однією із ознак є те, що замість очного яблука на правому оці внаслідок травми є залишкова тканина (культя), яка все ще має нерухомість завдяки м`язам очної ямки, яка здійснюється в неконтрольованих напрямках, тому помилковим є прийняття хвороби за ознаку алкогольного сп`яніння;

- за результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Драгеру - у ОСОБА_1 алкогольного сп`яніння не виявлено, так як останній здійснив видих протягом необхідного часу, однак поліцейські не прийняли отриманий результат, оскільки не підтвердив їхнє суб`єктивне припущення про стан сп`яніння;

- відповідно до Інструкції експлуатації пристрою у випадках, коли особа має обмежені можливості для здійснення повноцінного видиху, передбачений пасивний режим тестування, однак поліцейськими вказану пробу було проігноровано;

- поліцейські не надали відповідного документального підтвердження результатів перевірки;

- встановлення судом першої інстанції, що саме через винні дії ОСОБА_1 не було проведено огляд на місці зупинки, не підтверджено матеріалами справи і є суто припущенням;

- на відеозаписі не зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки;

- відсутні підстави для направлення на медичний огляд на стан сп`яніння у заклад охорони здоров`я.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, мотивуючи тим, що захисник була присутня у кожному судовому засіданні, двічі відкладення розгляду справи були виключно з ініціативи судді. 25.04.2025 захисник завчасно прибула до Суворовського районного суду м. Одеси, однак в час визначений для судового засідання суддя не з`явився, зала судового засідання була зачинена, тому захисник подала заяву про відкладення та просила проводити судове засідання за її участі. Після поданого клопотання, на сайті судової влади рух справи не змінювався, у зв`язку з чим 01.05.2025 було направлено адвокатський запит. Повний текст постанови захиснику було направлено 05.05.2025.

В судовому засіданні захисник Голоденко Л.О. підтримала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводи апеляційної скарги, просила постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, що відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, осіб, що брали участь у розгляді справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Вивчивши клопотання захисника Голоденко Л.О., яка діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, виходячи з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Оскаржувана постанова суду винесена 25 квітня 2025 року за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника.

Про судове засідання, яке було призначене на 25.04.2025, захисник Голоденко Л.О. була сповіщена належним чином, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 80).

25.04.2025 захисник надіслала заяву про відкладення судового засідання у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги, в якій також зазначила, що після відбою повернулася до судового засідання, проте розгляд справи не відбувся, просила не проводити розгляд без її участі.

До ЄДРСР оскаржувану постанову надіслано судом: 01.05.2025, зареєстровано: 03.05.2025, забезпечено надання загального доступу: 05.05.2025.

Копію постанови захисник отримала на електрону пошту 05.05.2025, що підтверджується доданим до апеляційної скарги скріншотом.

До апеляційної скарги також додано адвокатський запит захисника Голоденко Л.О. від 01.05.2025 до суду першої інстанції, в якому просила надати інформацію, з яких причин не відбулося судове засідання, призначене на 25.04.2025, повідомити про подальших рух справи та надати витяг з журналу відвідувань або інше підтвердження прибуття адвоката Голоденко Л.О. до суду першої інстанції з позначенням часу відвідування та вибуття.

Отже, враховуючи, що захисник Голоденко Л.О. вживала активні дії для отримання інформації щодо розгляду справи, забезпечення надання загального доступу в ЄДРСР та отримання копії постанови мало місце лише 05.05.2025, апеляційний суд вважає клопотання обґрунтованим.

Що стосується суті правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону судом було дотримано.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 Розділу І Інструкції № 1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 7 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 172314 від 12.11.2024 року, у якому викладено обставини вчиненого адміністративного правопорушення; направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; відеозапис.

Апеляційний суд визнає, що цей протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №172314 від 12.11.2024 року зафіксовано, що 12.11.2024 о 21:58 годині, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «BMW 520», номерний знак НОМЕР_1 , біля будинку № 54А по вул. Академіка Заболотного в м. Одесі, з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, вказаний протокол ОСОБА_1 підписав (а.с. 1).

Крім того, з направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вбачається, що ОСОБА_1 від такого огляду відмовився (а.с. 5).

Із наявного в матеріалах справи відеозаписом, який було оглянуто в ході розгляду справи, підтверджено, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР (перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки), поліцейський запитав: «Нічого не вживали сьогодні?», на що ОСОБА_1 відповів, що ні (22:01:12 хв). Поліцейський запропонував пройти тест за допомогою драгеру і відзначив, що відчув запах алкоголю (22:01:25 хв). При здійсненні тесту ОСОБА_1 продував слабо, результат прилад не показував у зв`язку з чим пробував декілька разів (22:15:28-22:15:28 хв). Поліцейський сказав: «Продуваєте на місці або їдете на Воробйова, ви не дотримуєтеся рекомендацій, які вам говорять», на що ОСОБА_1 погодився проїхати в медичний заклад (22:19:09 хв). Прибувши в лікарню, ОСОБА_1 повідомив, що відмовляється від проходження (22:42:17 хв), на що поліцейський роз`яснив, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення (22:42:19 хв).

Окремо апеляційний суд зауважує, що суть адміністративного правопорушення, що викладено у протоколі про адміністративне правопорушення, відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до національного законодавства, протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.

Зазначені у протоколі обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції вищенаведеними доказами.

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.11.2024, з якого випливає, що такий огляд не проводився.

Щодо доводу, що судом першої інстанції порушено строки на розгляд справи, право на відкритий розгляд справи та право ОСОБА_1 на оскарження постанови, апеляційний суд зазначає, що його права наразі забезпечені шляхом поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, надання можливості бути вислуханим апеляційним судом під час апеляційного перегляду постанови суду та отримати відповіді на свої аргументи щодо незгоди із судовим рішенням, під час чого заявником не спростовано правильних висновків суду.

Щодо доводу апеляційної скарги, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, зазначені в протоколі ознаки та які, зафіксовані на відеозаписі кардинально різняться, що викликає сумнів у законності підстав для проведення огляду, апеляційний суд зазначає наступне.

Як вбачається з досліджуваного відеозапису, поліцейський повідомив, що відчув запах алкоголю (22:01:25 хв), на підставі чого запропонував пройти огляд, що цілком узгоджується із вимогами п. 3 Інструкції № 1452/735.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 172314 вказано, що ознаками алкогольного сп`яніння, окрім різкого запаху алкоголю з порожнини рота, є почервоніння шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Тобто ознаки сп`яніння, які зазначені в протоколі, є додатковими, і не різняться кардинально, як про це зазначає захисник.

Крім того, апеляційний суд вказує, що відповідно до чинного законодавства, працівник поліції самостійно на власний розсуд доходить висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження таким водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння.

Щодо посилання, що ОСОБА_1 з дитинства є особою з інвалідністю ІІІ групи у зв`язку із захворюванням очей, тому помилковим є прийняття поліцейським хвороби за ознаку алкогольного сп`яніння, апеляційний суд зазначає наступне.

З дослідженого відеозапису чітко вбачається факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду (22:42:17 хв).

Наявність інвалідності не може розцінюватися як поважна причина для відмови пройти огляд на вимогу поліцейського у встановленому законом порядку, який за об`єктивним сприйняттям визначив ознаки вказаного сп`яніння у водія.

Необґрунтованим є посилання, що за результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Драгеру - у ОСОБА_1 алкогольного сп`яніння не виявлено, так як останній здійснив видих протягом необхідного часу, з огляду на таке.

Алкотестер Drager повинен мати візуальні або звукові сигнали, які вказують на завершення продування. Необхідно дотримуватися цих сигналів і не припиняти продування раніше.

Проте, як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 під час спроби проведення такого огляду переривав видих повітря, і саме такі дії слід розцінювати як намагання уникнути проходження медичного огляду, і після неодноразових невдалих спроб поліцейськими йому запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що він погодився.

Щодо доводу апеляційної скарги, що відповідно до інструкції експлуатації пристрою у випадках, коли особа має обмежені можливості для здійснення повноцінного видиху, передбачений пасивний режим тестування, однак поліцейськими вказану пробу було проігноровано, апеляційний суд зазначає, згідно Інструкції до алкотестеру Драгер 7510 такому пристрої один із способів використання - пасивний тест, можливою областю використання якого є перевірки оточуючого повітря або видихаємого повітря на наявність алкоголю у людей, які не здатні до співпраці (наприклад, що знаходяться без свідомості).

Аналіз наведеного свідчить про те, що за обставинами цієї справи були відсутні об`єктивні підстави для проведення дослідження у пасивному режимі, оскільки ОСОБА_1 не перебував у несвідомому стані та за станом здоров`я об`єктивно був позбавлений можливості видути достатній об`єм повітря для здійснення проби.

Не має значення для справи відсутність на відеозаписі зафіксованих результатів Драгеру щодо недостатності повітря, на що помилково посилається захисник, оскільки на записі відсутнє відключення звукового сигналу, що має місце у разі достатньої проби. Отже, апеляційний суд не бере до уваги твердження захисника, що поліцейські не надали відповідного документального підтвердження результатів перевірки, так як такий тест не проводився.

Оскільки вказане слід розцінити як відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, застосуванню підлягали вимоги ч. 3 ст. 266 КУпАП, п. 7 розділу І Інструкції, а ОСОБА_1 за його згодою мав бути направлений на медичний огляд до відповідного медичного закладу.

Довід апеляційної скарги про недоведеність винуватості ОСОБА_1 щодо його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння спростовується наявним в матеріалах справи та дослідженим під час апеляційного перегляду судового рішення відеозаписом, на якому зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки у спосіб недостатньої кількості для газоаналізатору видихаємого повітря, проте зафіксована відмова від проходження огляду в медичному закладі - 22:42:17 хв, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом». Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

Суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими в їх сукупності та з точки зору їх достатності під час розгляду матеріалів адміністративної справи.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 289, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Поновити захиснику Голоденко Лесі Олегівни, яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду міста Одеси від 25 квітня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника Голоденко Лесі Олегівни, яка діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду міста Одеси від 25 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.В. Назарова