справа № 173/2539/24
провадження № 3/208/12/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді Гречаної В.Г.,

при секретарі судового засідання Агеєвій В.Г.,

представник особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності

адвокат Черненко Т.Б.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянинаУкраїни, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 посвідчення водія НОМЕР_1 від 29.06.2006, видане Дніпродзержинським МРЕВ, паспорт та РНОКПП не відомі, раніше притягався до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121КУпАП - за скоєння адміністративного правопорушенння, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 673084 від 25.07.2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

29.08.2024 року в провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська надійшли матеріали відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 673084 від 25.07.2024 року слідує, що 25.07.2024 року об 14:35 годині в Кам`янському районі смт. Дніпровське по вул. Набережній, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме почервоніння очей, зіниці ока, що не реагують на світло. Від проходження медичного огляду в медичному закладі з метою виявлення ступеня наркотичного сп`яніння відмовився. Водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи неодноразово належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи за його відсутності, оскільки це буде відповідати вимозі розгляду справи судом в розумні строки, що є складовою права на справедливий судовий розгляд для усіх учасників процесу.

На підставі договору по наданя правничої допомоги інтереси ОСОБА_1 в судових засіданнях представляла адвокат Черненко Т.Б.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі «Смірнов проти України» від 08 листопада 2005 року слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Окрім того, відповідно до ч.2 ст. 268 КУпАП, дана категорія справ, до вичерпаного переліку за якими обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься.

Отже, враховуючи принцип судочинства, в тому числі, зазначені й в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні адвокат Черненко Т.Б. підтримала подане нею 06.03.2025 року до суду заперечення на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 673084 від 25.07.2024 року .

В своєму запереченні адвокат Черненко Т.Б. зазначила, що ОСОБА_1 своєї вини в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні не визнає, оскільки вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому справа підлягає закриттю з наступних підстав.

У своїх поясненнях працівникам поліції ОСОБА_1 зазначив, що ніяких наркотичних засобів він не вживав, в очі в нього червоні, оскільки працював на полі з батьком і виконував польові роботи. Свою відмову від проходження медичного огляду мотивував тим, що йому потрібно своєчасно прибути на роботу після обідньої перерви.

Висновок інспектора про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння є хибним, оскільки він не є спеціалістом в медицині і саме просто почервоніння очей не може свідчити про те, що особа перебуває в стані наркотичного сп`яніння, і складений на підставі даних доводів протокол про адміністративне правопорушення, яким ОСОБА_1 інкриміновано вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є безпідставною.

Окрім того, просить суд не приймати до уваги направлення до КЗ Верхньодніпровська ЦМЛ з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, яке було виписано працівниками поліції на ім`я ОСОБА_1 , що міститься в матеріалах справи, оскільки дане направлення оформлено одночасно із протоколом про адміністративне правопорушення, оскільки в обох цих документів зазначено час складання 25.07.2024 року о 14:50. Якщо дані документи складалися одночасно, то в направлені не заповнено графу про серію та номер протоколу про адміністративне правопорушення, а відтак даний документ не є належним доказом.

Також в матеріалах справи міститься відеозапис, який на думку адвоката не є належним доказом, оскільки у першому відео, яке є без звуку, видно як автомобіль ВАЗ припарковується біля гаражу, ОСОБА_1 пред`являє працівникам поліції якісь документи, після чого запис закінчується. Датою запису є 25.07.2024 року о 14:34:56 годині.

Другий файл відеозапису, на якому не відображено ні дату ні час, вже має звук і на ньому зафіксовано вже як ОСОБА_1 стоїть біля будинків, на задньому фоні якого, за спиною стоїть припаркований автомобіль ВАЗ червоного кольору. ОСОБА_1 на запитання працівників про причину зупинки пояснив, що його зупинили через не пристебнутий пасок безпеки, однак не зрозуміло коли він був зупинений та де саме. На пропозицію працівника поліції проїхати до лікарні для виявлення ступеня наркотичного сп`яніння, які в нього виявлені, ОСОБА_1 повідомляє, що не має часу внаслідок виробничої необхідності.

Окрім того, на двох відео різні дати, на одному 25.07.2025, а на іншому 30.07.2025 року, тому вони не можуть бути прийняті судом як належний та допустимий доказ по справі.

Тобто з наявного в матеріалах справи відео не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, однак притягнення особи за ч. 1 ст. 130 КУпАП можливо лише за умови керування ним транспортним засобом. Окрім того, долучений відеозапис не відповідає вимогам інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів, де зазначено, що відеозйомка ведеться безперервно до її завершення. Якщо він є не безперервним та постійно переривається, то його не може вважати належним та допустим доказом по справі.

Отже, наявними в матеріалах справи доказами неможливо встановити винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, з доведенням цього факту поза всяким розумним сумнівом, а тому просить суд провадження по справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази та доводи сторін, оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступних висновків.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння детально регламентована Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та Мінохорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, а також положеннями ст.266 КУпАП.

Відповідно до п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (на, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандарт; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшерсько акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно ч.2 ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з підпунктами восьмим та дванадцятим пункту ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Аналіз вищевказаних норм свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння є обов`язковим. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду спеціальним технічним засобом, дозволеним до застосування МОЗ та Держспоживстандарт або в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків, складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, пункт 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395).

Як свідчать матеріали справи, працівниками поліції була дотримана визначена законодавством процедура виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та його вина підтверджується дослідженими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 673084 від 25.07.2024 року відносно ОСОБА_1 , який за змістом відповідає вимогам ст.256 КУпАП, складений уповноваженою особою та в порядку, передбаченому чинним законодавством України; дії посадової особи, що його складала, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності не оскаржувались.

- направленням до КЗ Верхньодніпровської ЦМЛ на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, складене 25.07.2024 року о 14:50 годині.

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, зробленого за допомогою боді-камери та відеореєстратора з автомобіля поліцейських, на якому відображено, що водій ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом та відмовляється проїхати в медичний заклад для проходження огляду. Також з даного відеозапису вбачається, що працівником поліції ОСОБА_1 роз`яснено за що його буде притягнуто до адміністративної відповідальності. Окрім того на даному відео ОСОБА_1 пояснив, що він відмовляється проїхати до лікарні, оскільки працює в магазині автозапчастин і не має можливості його залишити.

При цьому, обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі належних доказів, судом не встановлено.

Не визнання вини ОСОБА_1 та його представником суд розцінює критично, як спосіб захисту, обраному особою з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Окрім того, з метою подальшого спростування доводів працівників поліції з приводу перебування його в стані наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 міг, пояснивши своєму роботодавцю ситуацію, що склалася та самостійно пройти в лікарні медичний огляд, здати кров, та мати на руках відповідні медичні висновки, однак цього не зробив.

З приводу доводів захисника про те, що направлення до медичного закладу з метою виявлення ознак наркотичного сп`яніння не може бути належним доказом, оскільки складено одночасно з протоколом про притягнення до адміністративної відповідальності не приймається судом до уваги, оскільки це жодним чином не впливає на кваліфікацію інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та не спростовує його вчинення.

Щодо тверджень захисника про те, що працівниками поліції до матеріалів справи повинен бути долучений неперервний відеозапис адміністративного правопорушення, то суд звертає увагу на те, що він є безперервним у частині, яка має доказове значення для вирішення питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дійсно п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 № 1026, передбачена безперервність здійснення відеозапису, під час виконання поліцейськими своїх службових обов`язків. Між тим, нормативними документами, які регламентують порядок виявлення та фіксації адміністративних правопорушень, складання протоколів про адміністративні правопорушення та направлення відповідних матеріалів до суду не передбачено обов`язковості надання усього відеозапису, здійсненого у ході виконання поліцейським своїх службових обов`язків.

На думку суду, наданий суду відеозапис, на якому зафіксована розмова поліцейського з ОСОБА_1 , з`ясування обставин для складання протоколу про адміністративне правопорушення та процесуальні дії, які при цьому вчинили поліцейські об`єктивно доводить факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з пунктом 2 Розділу І «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкція № 1026), застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення

В даному випадку відеозаписи є одним із доказів по справі, який оцінюється в сукупності з іншими доказами. Сумнівів щодо достовірності та допустимості відеозаписів не викликають.

Згідно пункту 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Аналізуючи зміст протоколу про адміністративне правопорушення суд дійшов висновку, що в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не висловив будь-яких зауважень щодо його змісту, а лише на окремому аркуші написав свої поясненння, з яких вбачається, що коли він їхав з обідньої перерви на роботу, був зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху п.2.3., і під час спілкування в нього виявлено працівниками поліції ознаки наркотичного сп`яніння у вигляді почервоніння очей, на що він повідомив, що всю ніч працював у полі і нічого не вживав, а від проходження медичного огляду оскільки працює і не має на це часу.

Більше того, з долучених відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 з приводу виявлених у нього ознак наркотичного сп`яніння нічого не пояснював, а просто відмовився проходити медичний огляд, посилаючись на те, що працює і не має на це часу.

Що ж стосується дати відеозаписів, на яких наголошує сторона захисту, то суд вважає, що такі розбіжності могли бути через певні технічні моменти, що жодним чином не впливають на кваліфікацію інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та не спростовують факт його вчинення.

Таким чином, суд вважає, доводи сторони захисту неспроможними та такими, що не впливають на кваліфікацію дій водія ОСОБА_1 оскільки на відео в повному обсязі зафіксовано процес спілкування поліцейських при виконанні ними службових обов`язків із водієм з фіксацією обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення від 25.07.2024 року, а саме опитування водія та його відмову від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд не приймає до уваги доводи сторони захисту про те, що відеозапис є недопустимим доказом, оскільки такі спростовуються вимогами ст. 251 КУпАП.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою посадовою особою і жодних відомостей станом на день розгляду справи, про те, що дії посадової особи що його складала, ОСОБА_1 чи його захисником оскаржувалися, в матеріалах справи відсутні. Тобто останній не звертався із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва щодо неправомірних дій працівників поліції під час складення ними протоколу, а також не звертався із позовом до суду в порядку КАСУ щодо дій працівників поліції.

За таких обставин, на підставі вищевикладених норм закону, суд вважає докази, що містяться в матеріалах справи, достатніми, належними та допустимим і у своїй сукупності доводять факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, а в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, який вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст.ст.33-35 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, який раніше притягався до адміністративної відповідальності, ступінь його вини умисні дії, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та обтяжують покарання, вважаю, що адміністративним стягненням, необхідним для виховання ОСОБА_1 з метою додержання законів України, поваги до правил співжиття та запобіганню вчиненню ним нових правопорушень повинна бути міра відповідальності у виді штрафу в межах санкцій статті, за якою він притягується до відповідальності.

Пункт 10.1 ПДР України зазначає, що "водій" - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, у ОСОБА_1 вилучено наявне в нього водійське посвідчення НОМЕР_3 , видане Дніпродзержинським МРЕВ 29.06.2006 року та видано тимчасове посвідчення на право керування транспортним засобом НОМЕР_4 від 25.07.2024 року.

З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавлення права керування транспортними засобами. На думку суду зазначене стягнення буде необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Керуючись ч.1 ст.130 КУпАП, ст.ст. 268, 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина

України визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягнути подвійний розмір штрафу, який становить 34 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянинаУкраїни, на користь держави - судовий збір, у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст постанови виготовлено та проголошено 09 червня 2025 року.

Суддя В.Г.Гречана