ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3-в/753/35/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Щасна Т.В., розглянувши подання провідного інспектора Дарницького районного відділу «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , від відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Провідний інспектор Дарницького районного відділу О.Нєвєрова звернулась до суду з поданням про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Клопотання обґрунтовує тим, що на виконання до Дарницького РВ КВІ м. Києва надійшла постанова Дарницького районного суду м. Києва від 15.09.2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183-1КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 150 годин суспільно корисних робіт. У період з листопада 2020 року по даний час на адресу ОСОБА_1 направлялися виклики для роз`яснення порядку та умов відбування адміністративного стягнення, проте останній на виклики не з`явився. За вказаний час проведеними розшуковими заходами тривалий час встановлювали місце перебування ОСОБА_1 , після чого, на телефонний дзвінок останній зобов`язався звитися до органу пробації не раніше березня 2023 року, щоб відбути стягнення, однак він не заявився до органу пробації, в подальшому останній слухавки не брав, на виклики не з`являвся, подальше його місце перебування не можливо було встановити, у зв`язку з чим вказана постанова залишається невиконаною.

В суд представник органу пробації та ОСОБА_1 не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, а тому суд вважає за можливе розглянути дане подання у їх відсутності.

Дослідивши матеріали особової справи № 29/2020, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З часу набрання постанови Дарницького районного суду м. Києва від 15.09.2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183-1КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 150 годин суспільно корисних робіт законної сили, пройшло більше члтирьох років.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 р. зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення, не містить поняття строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду. Фактична «безстроковість» виконання таких постанов суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується ЄСПЛ при оцінці порушень державами-членами Конвенції, а «необмежений строк виконання» своєчасно надісланої постанови суперечить принципу 4 Рекомендації №R(91)1Комітету міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, згідно якого, якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосування санкції, він зобов`язаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю. Натомість, дані строки, передбачені в Кримінальному кодексі України, а саме, ст. 80, яка розташована у розділі ХІІ «Звільнення від покарання та його відбування» і регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Таким чином, порушено інший фундаментальний із принципів права принцип справедливості, оскільки засуджені, які вчинили кримінальне правопорушення, в порівнянні з адміністративним правопорушенням на підставі ст. 80 КК України звільняються судом від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду.

Крім того, КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, системний аналіз положень КУпАП у поєднанні із вказаним законодавством, дає підстави вважати, що строки в адміністративному процесі щодо правових питань не можуть тривати довше, ніж строки вказані щодо цих дій у кримінальному процесі, а строк виконання постанови у порядку КУпАП не може бути необмежений та перевищувати строк встановлений в п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України для виконання вироків.

Ураховуючи викладене, вважаю за можливе до правовідносин, які виникли, застосувати аналогію закону, а саме норму ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності обвинувального вироку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк два роки у разі засудження до покарання менш суворого ніж обмеження волі.

Отже, з викладеного убачається, що строк виконання постанови Дарницького районного суду м. Києва від 15.09.2020 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 150 годин суспільно корисних робіт, яка набрала законної сили 25.09.2020 року сплинув 25.09.2022 р. у зв`язку з чим вважаю за необхідне задовольнити подання та звільнити ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 304 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Подання провідного інспектора Дарницького районного відділу О.Нєвєрової про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у вигляді суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення- задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 від адміністративного стягнення, накладеного постановою Дарницького районного суду м. Києва від 15.09.2020 року у виді 150 годин суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя: