Справа № 522/5365/25
Провадження № 3-зв/522/30/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року місто Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Ляшко О.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Єрьоміної К.М.,

заявника ОСОБА_1 ,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Кучеренка Г.А., в інтересах ОСОБА_2 про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси Осііка Д.В. від розгляду справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ

30.05.2025 року автоматизованою системою документообігу Приморського районного суду м. Одеси в провадження судді Ляшко О.П. розподілена заява ОСОБА_1 , направлена ним на електрону пошту суду про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси Осііка Д.В. від розгляду справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Зі змісту заяви представника ОСОБА_1 вбачається, що суддею Приморського районного суду м. Одеси Осііком Д.В. розглядається справа щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На думку представника ОСОБА_1 на теперішній час наявні підстави для відводу судді Осііка Д.В. від розгляду вищезазначеної справи про адміністративне правопорушення. Так 28.05.2025 року він відвідав суд з метою ознайомлення з матеріалами справи для надання суду додаткових пояснень та клопотань. Проте секретар судового засідання судді Осііка Д.В. відмовилась надати йому справу для ознайомлення мотивуючи відмову, за вказівкою судді Осііка Д.В., про те, що він як представник особи, не адвокат, не має право ознайомлюватись сам особисто зі справою без присутності особи, яку він представляє. Наведене свідчить про наявність обставин, які викликають сумніви у неупередженості судді Осііка Д.В.

У судовому засіданні представник Кучеренко Г.А. підтримав заявлений відвід та викладені у заяві обґрунтування.

ОСОБА_2 підтримав думку свого представника.

Суддею Осііком Д.В. суду подано заяву, в якій він зазначає, що не має можливості прибути у судове засідання у зв`язку з службовими обов`язками та будь-яких пояснень надавати не бажає.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 , дослідивши заявлені підстави про відвід судді Осііка Д.В., викладені в заяві, оцінивши на предмет обґрунтованості відводу, суддя приходить висновку про таке.

Відповідно до частини другої статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

КУпАП регулюючи порядок розгляду справ та визнаючи у статті 245 КУпАП, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, не містить жодного посилання та/чи відповідної спеціальної норми, яка б надавала можливість учасникам справи заявити відвід судді (самовідвід) та прямої вказівки на процесуальні шляхи його вирішення.

У п. 4 рішення Ради суддів від 08.06.2017 року № 34 роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, із огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Відповідно до виду юрисдикції положення щодо відводів та самовідводів суддів містять у собі такі процесуальні закони як Кодекс адміністративного судочинства України, Господарський процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України та Кримінальний процесуальний кодекс України.

Також Європейський суд з прав людини у своїй сталій практиці (рішення у справах: «Енгель та інші проти Нідердандів», ухвалене 08 червня 1976 року; «Озтюрк проти Німеччини», ухвалене 21 січня 1984 року; та «Лутц проти Німеччини», ухвалене 25 серпня 1987 року) автономно тлумачить поняття «кримінальний» незалежно від національної термінології це поняття вживається щодо адміністративних, дисциплінарних та митних проступків тощо.

Суд, з метою додержання принципу законності судового провадження, приходить висновку про необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права кримінального процесуального права та вважає за необхідне керуватись при розгляді даної справи положеннями Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні та є підставою для його відводу (самовідводу), встановлені статтями 75 та 76 Кримінального процесуального кодексу України, про що прямо зазначено у частини 1 статті 80 зазначеного нормативно-правового акту України.

Тобто згідно із змістом частини 1 статті 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною 3 статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Отже, в силу пункту 4 частини 1 вище зазначеної статті суддя може бути відведений від участі у кримінальному провадження за наявності існування інших обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості, на що й наполягає заявник у цій справі.

Діючим кримінальним процесуальним законодавством України не встановлені конкретні вимоги до форми та змісту заяви про відвід судді, однак у частині 5 статті 80 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що він повинен бути вмотивованим.

Розглядаючи дану заяву про відвід, суддя бере до уваги, що для відводу судді заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Так, Європейським судом з прав людини у п.66 у рішення по справі «Мироненко і Мартенко проти України» зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції,за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria)

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» Європейський суд з прав людини зауважив, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

У справі «Хаушильд проти Данії» Європейський суд з прав людини зазначив про необхідність доказів фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення Європейського суду з прав людини у справі Веттштайн проти Швейцарії, п. 43).

У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» вказано, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому, враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Так, аналізуючи обставини, на які посилається заявник, суд приходить до висновку, що вони гуртуються на особистих суб`єктивних міркуваннях представника стосовно наявності підстав для відводу судді. Так з поданої заяви про відвід вбачається, що основу обґрунтування своїх вимог представник посилається на порушення зі сторони секретаря судового засідання, які полягають у недотриманні процедури надання йому матеріалів справи для ознайомлення.

При цьому, на думку суду, доказів, які б свідчили про необ`єктивність та упередженість саме судді та, відповідно, про наявність підстав для його відводу з мотивів, зазначених у заяві, не встановлено. Разом з цим заявником не було наведено належних та переконливих аргументів, які б зумовили виникнення обґрунтованих сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді, свідчили б про особисту заінтересованість останнього в результатах справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, приймаючи до уваги відсутність підстав, визначених ст. ст. 75, 76 КПК України для задоволення відводу судді Осііка Д.В., суд визнає доводи заявника ОСОБА_1 необґрунтованими та безпідставними, які не свідчать про можливу упередженість та необ`єктивність судді Осііка Д.В. під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Керуючись ст.ст.75,80,81 КПК України, ст.283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника Кучеренка Г.А. в інтересах ОСОБА_2 про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси Осііка Д.В. від розгляду справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП відмовити.

Постанова оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Ляшко О.П.