ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер №943/775/25

Провадження №3/943/440/2025

06 червня 2025 року м. Буськ

Суддя Буського районного суду Львівської області Журибіда Б.М., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника ВАП ДПП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, місце праці не встановлено, жителя АДРЕСА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП

встановив :

З протоколу серії ЕПР1 № 312956 від 27.04.2025 року, вбачається, що цього ж дня 27.04.2025 року о 03.35 год на автодорозі М-06 Київ Чоп 494 км +200м, в с. Кізлів Золочівського району Львівської області водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки Фольксваген, н/з НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у медичному закладі, відмовився від відеозапис, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_2 в судове засіданні не з`явився, забезпечив явку захисника, адвоката Коченаш Ю.К., яка заперечила вину водія в інкримінованому правопорушенні, мотивуючи тим, що водій не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, погоджувався пройти такий в медичному закладі, однак не міг залишити посеред ночі в машині одну дружину, а працівники поліції відмовилися її доставити додому. Крім того, водію не вручили направлення для проходження огляду, не названо ознак алкогольного сп`яніння. Просила провадження у справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_2 складу даного правопорушення, про що подала письмове клопотання.

Вислухавши адвоката, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступних висновків.

Судом встановлено, що 27.04.2025 року орієнтовно о 03 год 35 хв в селі Кізлів, працівниками поліції зупинено автомобіль марки Вольцваген Кадді ДНЗ НОМЕР_1 , водій якого, керуючи ТЗ, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія), винесено постанову серії ЕНА №4592076 про притягнення водія виявився ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Дане правопорушення останній визнав, сплатив суму штрафу, що ствердила в судовому засіданні захисник.

Під час розмови з водієм, у поліцейського виникла підозра, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння, останньому запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер, а також у медичному закладі, такий відмовився. Факт відмови було зафіксовано на нагрудні відеореєстратори 471167, 474503 поліцейських, після чого на ОСОБА_2 складено протокол за ч. 1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні досліджені письмові докази та відеозапис з нагрудних камер поліцейських:

на підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення у судове засідання надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 312956 від 27.04.2025 року, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з відміткою, що водій відмовився від дачі письмових пояснень;

-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в КНП "Буська ЦРЛ", складене у зв`язку з виявленими поліцейським ознаками сп`яніння: запах алкоголю з порожнин рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Відповідно до направлення, складеного о 04.15 годин 27.04.2025;

-акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з відміткою «відмовився від проходження»;

-постанова Серії ЕНА № 4592076 від 27.04.2025 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальнгості за ч.1 ст.122 КУпАП (причина зупинки);

- відеозапис на двох оптичних дисках DVD-R 16х4,7GB, на яких зафіксовано події 27.04.2025 року, зупинка транспортного засобу, розмова водія з поліцейськими, пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, і на місці зупинки автомобіля, і в медичному закладі, від чого водій відмовився:

- на першому диску, файл 1, зафіксовано зупинку автомобіля під керуванням ОСОБА_2 поліцейськими, який під час комендантської години керував транспортним засобом та порушив правила ПДР (про що поліцейським винесено окрему постанову); розмову водія з поліцейськими; на заперечення захисника, що поліцейським не названо ознак алкогольного сп`яніння на 8.10 хв запису поліцейський сказав водієві, що чує він нього запах алкоголю; пропозиція продути Драгер, - на 8.18 хв. ОСОБА_2 відмовився продути алкотестер, вживав нецензцрну лексику до поліцейських поводив себе зухвало «..зараз тобі генерал подзвонить..».

- файл 2 зафіксовано, що водій неодноразово пропонував вирішити мирно дану ситуацію, на 5.19 хв сказав «.. давайте домовимся … нащо мені той штраф..»; ОСОБА_2 постійно комусь телефонував, відходив від поліцейських; вкотре відмовився продути Драгер, оскільки не може залишити в машині дівчину одну, погодився їхати в лікарню, але лише тоді, коли жінку заберуть, чи таксі, чи знайомі «..поки таксі не приїде, не їду..».

- на решту файлах зафіксовано, що протягом 30 хвилин поліцейські пропонували воді. проїхати в медичний заклад, останній постійно затягував час «..як тільки таксі приїде, забере жінку, поїду..», що судом розцінюється як затягування часу та ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння; далі зафіксовано складення поліцейськими процесуальних документів.

На другому диску зафіксовано ті самі події, в тій самій послідовності, з відеореєстратора іншого поліцейського.

Як вбачається з записів на відеодисках, відео є повним, з такого повно та логічно можна встановити послідовність дій учасників, факт керування водієм автомобілем, дотримання працівниками поліції встановленої законом процедури проведення огляду, складання долучених документів.

Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує таке.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати, постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі- ПДР) зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п. 2.5 ПДР кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп`яніння містить «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858.

У разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупиник автомобіля, згідно з п. 12 розділу II Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції (тобто ознаками наркотичного сп`яніння), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 7 Порядку, саме поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Тобто у разі виявлення поліцейським ознак сп`яніння у водія транспортного засобу, він повинен прийняти відповідні заходи для того, щоб провести огляд водія на стан сп`яніння та пересвідчитись в тому, що водій не перебуває у стані сп`яніння та може продовжити керувати транспортним засобом, оскільки керування транспортним засобом водієм, який перебуває у стані алкогольного сп`яніння є правопорушенням, яке може привести до особливо тяжких наслідків та повинне бути негайно припинене.

Зі змісту переглянутого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що працівники поліції зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 .. В ході спілкування з водієм у інспектора виникла підозра про його перебування в стані алкогольного сп`яніння, тому останньому було неодноразово запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, і на місці зупинки транспортного засобу, і в медичному закладі, від чого водій щораз ухилявся (відмовлявся). Наслідки такої відмовити теж було неодноразово роз`яснено.

Суд зазначає, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`янінням щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням у встановленому законом порядку.

Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 був ознайомлений з тим, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто йому було відомо про поставлене у провину правопорушення. Йому були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також наслідки відмови від проходження такого огляду.

При цьому, суд критично ставиться до тверджень сторони захисту щодо того, що водію не було вручено направлення на проведення огляду в медичному закладі, оскільки таке не спростовує вину водія.

Дії працівників поліції відносно ОСОБА_2 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Що стосується доводів захисника про закриття провадження у справі з підстав того, що у діях ОСОБА_2 відсутні події і склад адміністративного правопорушення, ураховуючи досліджені безпосередньо в судовому засіданні докази, суд вважає такі доводи безпідставними, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, були спростовані дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами.

Відтак, досліджені та перевірені вищенаведеними доказами обставини, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011).

ОСОБА_2 слід визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, вважаю, що з метою виправлення правопорушника та запобіганню вчинення ним нових правопорушень слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, яке в даному випадку є безальтернативним, та стяннути з останнього в користь держави судовий збір.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження даної постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, встановлений статтею 307 КУпАП, стягнення накладається у подвійному розмірі відповідно до ст. 308 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 40-1, 276-280, 283, 307-308 КУпАП, суддя -

постановив :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Буський районний судЛьвівської області.

Повний текст постанови виготовлено 10 червня 2025 року.

Суддя Б. М. Журибіда