Справа №443/728/25
Провадження №3/443/355/25
ПОСТАНОВА

іменем України

05 червня 2025 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , непрацюючу,

за частиною 2 статті 184 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених статтею 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання своїх малолітніх дітей: ОСОБА_2 , 2013 р.н., та ОСОБА_3 , 2012 р.н., яке проявилось в тому, що 05.05.2025 близько 10 год 00 хв під час обстеження умов проживання в будинку була повна антисанітарія, підлоги брудні, речі розкидані, в будинку було накурено, а також згідно листа ЗЗСО І-ІІІ ст. №2 син ОСОБА_2 , 2013 р.н., потребує контролю за навчанням, правопорушення вчинене повторно протягом року, чим ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене частиною 2 статті 184 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнала, суду пояснила, що вона проживає з дітьми, а чоловік окремо. Вона слідкує за чистотою у домі та прибирає, займається вихованням дітей. Однак діти більше слухаються чоловіка, який неправильно їх виховує, каже не вчитися, заохочуючи їх до цього грошима. Вважає, що саме його слід притягнути до відповідальності, а не її.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 184 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 2 статті 184 КУпАП адміністративним правопорушенням є ті самі дії (ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей), вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 184 КУпАП, доведена:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №453708 від 05.05.2025, згідно з яким ОСОБА_1 ухилилася від виконання батьківських обов`язків, передбачених статтею 150 Сімейного кодексу України щодо виховання своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 , 2013 р.н., та ОСОБА_3 , 2012 р.н. (а.с.4);

свідоцтвами про народження від 19.01.2012, 07.08.2013, згідно з якими ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.8, 9);

листом Жидачівського ЗЗСО І-ІІІ ступенів №2 від 25.04.2025, яким повідомлено начальника поліції про ОСОБА_2 , який потребує контролю за навчанням, на уроках неуважний, домашні завдання виконує інколи, часто забуває зошити, незайнятий корисними видами діяльності, у зв`язку з чим просять посприяти залученню батьків по догляду та вихованням сина ОСОБА_2 (а.с.12);

характеристикою ОСОБА_2 , якою встановлено, що рівень успішності має низький з усіх предметів, навчанням не цікавиться, під час уроків веде себе байдуже, з багатьох предметів відсутні зошити, систематично не виконує домашні завдання, інколи прогулює уроки (а.с.13);

письмовими поясненнями ОСОБА_1 по суті правопорушення, в яких вона повністю підтвердила викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, погодившись з їх достовірністю (а.с.14).

Постанова Жидачівського районного суду Львівської області від 17.06.2024 та довідка інспектора СЮП Стрийського РУП ГУНП у Львівській області встановлюють те, що ОСОБА_1 притягалася Жидачівським районним судом Львівської області в справі №443/1081/24 від 17.06.2024 до адміністративної відповідальності за скоєне 11.06.2024 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, і на неї накладалося адміністративне стягнення (а.с.10, 20-21).

Проаналізувавши вищевказані документи, суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості. У своїй сукупності ці докази є достатніми та повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 , в яких вона не визнала вину, заперечивши викладені у протоколі обставини, оскільки такі не знайшли свого підтвердження жодними фактичними даними та повністю спростовуються безпосередньо дослідженими судом наведеними вище доказами.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 тих самих дій (ухилення матері від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання неповнолітніх дітей) повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, тому її дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 184 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд виходить з такого.

Згідно з положеннями статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог частини 1 та 2 статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд враховує характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення; ступінь її вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 2 статті 184 КУпАП, яка доведена повністю; відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладені обставини у своїй сукупності на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини 2 статті 184 КУпАП у виді штрафу. Накладення судом на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

Також, з огляду на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, статтею 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 184 КУпАП, і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Павлів