ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2025 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду

Вінницької області Костянтин Шепель,

за участі адвоката Сергія Смірнова,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 1 Жмеринського міськрайонного суду матеріали справи, що надійшли з Жмеринського районного відділу поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 136918 від 10 березня 2025 року, складеного інспектором ПОГ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області Карасьом І.В., 10 березня 2025 року о 08-50 год на автомобільній дорозі Т0241, водій ОСОБА_2 керував автомобілем BMW518, державний номерний знак НОМЕР_1 , без посвідчення водія, тобто не маючи права керування транспортним засобом, повторно, протягом року.

Чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною першою п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Виходячи з практики застосування Європейським судом статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений частиною другою статті 52 Кримінального кодексу України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вини у вчиненому правопорушенні не визнає, пояснює, що він пройшов навчання на водія і має отримати водійське посвідчення, про що повідомляв працівника поліції, однак той все одно склав відносно нього протокол.

Адвокат Смірнов С.М. в судовому засіданні пояснює, що працівники поліції склали незаконний протокол з грубим порушенням матеріального та процесуального права.

У примітці до статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено, що положення частин першої та другої цієї статті не застосовуються до осіб, які у встановленому порядку навчаються водінню транспортного засобу. Однак, не зважаючи на це працівники поліції винесли відносно ОСОБА_2 2 червня 2024 року постанову за частиною другою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а 10 березня 2025 року склали протокол про адміністративне правопорушення за частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Штраф в сумі 3400 грн ОСОБА_2 сплатив одразу, оскільки не знав про можливість оскарження постанови, так як на той час не користувався правовою допомогою. На підтвердження того, що ОСОБА_2 проходив навчання, надає відповідні докази.

Щодо самого протоколу про адміністративне правопорушення, то він не відповідає п.2.2. Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, де вказано, що усі реквізити протоколу заповнюються розбірливим почерком українською мовою. Не допускається виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також унесення додаткових записів після того, як протокол підписано особою, яка вчинила правопорушення, щодо якої він складений. У разі виявлення помилки допускаються виправлення за умови запису «виправленому вірити» та підпису державного інспектора, що склав протокол.

Протокол, який надійшов на розгляд суду, містить додаткові записи, після того як він був підписаний та вручений ОСОБА_2 , в графі «свідки та потерпілі» дописано «відео з боді камери», в графі « до протоколу додаються» дописано «відео з боді камери, пояснення, копія наказу», що є не допустимим відповідно до вимог інструкції. Справу відносно ОСОБА_2 просить закрити.

Суддя дослідив матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, у якому дійсно містяться вказані адвокатом, додатково внесенні записи, також не заповнено графу «місце проживання (перебування)» та рік народження особи, відносно якої складено протокол виправлено з 2023 на 2003 та не засвідчено написом «виправленому вірити»; письмове пояснення ОСОБА_2 , у якому вказано, що він керував автомобілем не маючи права керування; копію наказу від 16 січня 2025 року про організацію роботи спільних рухомих мобільних блокпостів спільно з РТЦК та СП; копія витягу з наказу незрозумілого змісту через неналежну якість ксерокопії; довідку про те, що ОСОБА_2 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 126 КУпАП; копію постанови, складеної відносно ОСОБА_2 про вчинення правопорушення, передбаченого частиною другою статті 126 КУпАП; копію паспорта ОСОБА_2 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, з якого неможливо встановити його зміст через незадовільну якість копії.

У судовому засіданні було оглянуто відеодиск, доданий працівниками поліції до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, з якого видно, що ОСОБА_2 працівниками поліції було зупинено на блокпосту та запропоновано надати посвідчення водія та документи на автомобіль, ОСОБА_2 повідомив, що посвідчення немає, оскільки на водія навчається, а свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс соціального страхування на автомобіль надав. В подальшому працівники поліції встановили по базі «Оберіг», що ОСОБА_2 вже притягувався протягом року до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та почали складати протокол за частиною п`ятою цієї ж статті.

Також в судовому засіданні досліджено надані адвокатом документи, а саме: копію протоколу про адміністративне правопорушення, яку було вручено ОСОБА_2 після складання і яка містить розбіжності із протоколом, який знаходиться в матеріалах справи; копію свідоцтва про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв, відповідно до якого ОСОБА_2 проходив навчання в ПП «Магнолія Авто» з 14 травня 2022 року по 9 липня 2022 року та відповідь на адвокатський запит, у якій директор ТОВ «Магнолія АВТО» повідомляє, що ОСОБА_2 проходив навчання, складав відповідні іспити та отримав свідоцтво про закінчення навчального закладу 9 липня 2022 року.

Особа може бути піддана заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що кореспондується із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за якою завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Чинним Кодексу України про адміністративні правопорушення (стаття 252) визначено, що в розрізі відповідальності за вчинення адмінправопорушення, передбаченого статтею 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оцінка доказам надається за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, виключно судом, який керується при цьому законом і правосвідомістю.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Так, із змісту досліджених судом матеріалів справи не встановлено, що своїми діями ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено з порушеннями вимог «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» та статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статей 9, 245, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений суддею тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, вважаю вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, недоведеною.

Частина перша статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до статті 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з пунктом 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Закриваючи провадження у справі, суддя також враховує, що ОСОБА_2 пройшов навчання і має відповідний сертифікат, який дає право на отримання водійського посвідчення.

Керуючись статтями 62, 129 Конституції України, статтями 7, 126, 245, 247, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

п о с т а н о в и в :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ