Справа № 201/4057/25
Провадження № 3/201/1518/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. Дніпро

Суддя Соборного районного суду міста Дніпра Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 28 лютого 2025 року о 22 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем «Опель», д/н НОМЕР_1 , в районі перехрестя вул. Лабораторна та вул. Лешко-Попеля в м. Дніпрі став учасником дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої пошкодив перешкоди у вигляді металевих стовпів та паркану, після чого правопорушник вчинив дії, спрямовані на приховання факту такої пригоди та обставин її скоєння, намагаючись залишити місце пригоди, не повідомивши про цю подію поліцію. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 був неодноразово належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи за його відсутності, оскільки це буде відповідати вимозі розгляду справи судом в розумні строки, що є складовою права на справедливий судовий розгляд для усіх учасників процесу. Крім того, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки». Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі «Смірнов проти України» від 08 листопада 2005 року слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Отже, враховуючи принцип судочинства, зазначені в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 , будучи допитаним під час судового розгляду, суду пояснив, що 28 лютого 2025 року приблизно о 22 годині 20 хвилин в районі перехрестя вул. Лабораторна та вул. Ляшко-Попеля в м. Дніпрі він став очевидцем дорожньо-транспортної пригоди, що сталась в результаті наїзду автомобіля «Опель», д/н НОМЕР_1 , на перешкоду у вигляді металевого стовпчика та паркану. Підійшовши ближче до місця події, він побачив ОСОБА_1 , який намагався залишити місце дорожньо-транспортної пригоди, при цьому окрім цієї особи в тому місці більше нікого не було. Зупинивши ОСОБА_1 , він викликав поліцію, дочекавшись яку, було здійснено опитування усіх присутніх на місці пригоди. На його думку лише ОСОБА_1 міг керувати вищевказаним автомобілем, що доводиться тими фактами, що на місці пригоди більше не було сторонніх осіб окрім ОСОБА_1 , який намагався залишити місце пригоди, при цьому сукупність очевидних ознак на тілі та одязі останнього вказували на те, що саме ця особа щойно стала водієм-учасником ДТП. Водночас, оглянувши копію паспорта громадянина України ОСОБА_1 , що знаходиться в матеріалах справи, він з упевненістю може сказати, що саме цю особу він бачив на місці пригоди.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про винуватість правопорушника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: рапортами поліцейських, складеними за результатами вжитих заходів щодо розшуку порушника та оформлення матеріалів за фактом ДТП; схемою місця дорожньо-транспортної події від 28 лютого 2025 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, на якій сталась ДТП, після чого залишив місце пригоди водій автомобіля «Опель», д/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 , у зв`язку з чим уповноваженою посадовою особою графічно було зображено лише місце наїзду на перешкоду, також зі зворотного боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень причетного транспортного засобу та іншого майна, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 ; фотографіями з місця ДТП, які доповнюють повну картину дорожніх умов та обстановки на даній ділянці дороги; поясненнями очевидця пригоди свідка ОСОБА_2 , а також відомостями з протоколу про адміністративне серії ЕПР1 № 281027 від 25 березня 2025 року, чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

Отже, враховуючи, що згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходить висновку про доведеність вини правопорушника в залишенні водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі трьох тисяч чотирьохсот гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі шестисот п`яти гривень шістдесяти копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд м. Дніпра протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя:В.М. Гончаренко