ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
06 червня 2025 рокуСправа №: 695/4709/24
Номер провадження 3/695/182/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2025 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Бойко Н.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Золотоніського РВП ГУ НП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП в матеріалах справи відсутній, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, ст. 185 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

29.11.2024 о 23 год 15 хв. гр. ОСОБА_1 в м. Золотоноша по вул. Шевченка поблизу буд. 167, не виконував неодноразове законне розпорядження про припинення правопорушення, а саме дрібного хуліганства в формі нецензурної лайки у громадському місці.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

29.11.2024 о 23 год 15 хв. гр. ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , виражався нецензурною лайкою внаслідок чого порушував громадський порядок і спокій громадян.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи неодноразово був повідомлений належним чином шляхом направлення рекомендованого повідомлення на адресу його проживання.

Крім того, судом неодноразово застосовувався примусовий привід в судове засідання, виконання якого було покладено на Золотоніський РВП ГУНП в Черкаській області. Проте, постанови суду органом поліції виконані не були, оскільки згідно рапорту заступника начальника Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області в ході виконання постанов суду було перевірено адресу проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме: АДРЕСА_1 , але ОСОБА_1 був відсутній за місцем свого проживання.

Крім того, на офіційному сайті Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області було розміщено оголошення про виклик у судове засідання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, судом вживались всі можливі та належні заходи для повідомлення ОСОБА_1 про місце, дату та час розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» (Заява N 8371/02) від 26.04.2007 (п.27) «Трух проти України" (заява N 50966/99) від 14 жовтня 2003 року наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

З огляду на те, що при повідомленні судом про місце і час розгляду справи, та вжиття всіх заходів щодо унеможливлення порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд справи Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області, не дивлячись на достатність часу для того, щоб з`явитися до суду та дізнатися про рух справи, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП та уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

З урахуванням принципу судочинства, зазначеного в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На думку суду неодноразова неявка особи, що притягається до адміністративної відповідальності до суду, яка повинна добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, свідчить про безпідставне умисне затягування справи, нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а тому, суддя вважає за можливе об`єднати адміністративні справи: №695/4709/24 провадження №3/695/182/25 (на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 025052 від 30.11.2024) та №695/4710/24 провадження №3/695/183/25 (на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 025053 від 30.11.2024) щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 КУпАП, ст. 185 КУпАП в одне провадження, присвоївши об`єднаній справі №695/4709/24 провадження №3/695/182/25.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ст. 173 КУпАП настає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Диспозицією ст. 185 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, ст. 185 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження в суді та, крім визнання вини, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 025052 та серії ВАВ № 025053 від 30.11.2024; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 30.11.2024; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу або швидкість реакції, №319 від 30.11.2024 відносно ОСОБА_1 , згідно якого у нього встановлено алкогольне сп"яніння 1,64 проміле.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що гр. ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ст. 173 КУпАП як вчинення дрібного хуліганства та ст. 185 КУпАП, як злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Досліджені докази послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності їхнього розуміння обставин, з приводу яких вони отримані, добровільності та істинності позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні, і підстав їм не довіряти у суду немає.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 185, 173 КУпАП, та вина його доведена встановленими судом доказами «поза розумним сумнівом».

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов"язкова до застосування як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини.

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.

У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, така доведеність може випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

11 грудня 2024 року справи про адміністративні правопорушення за ст.ст. 185, 173 КУпАП стосовно ОСОБА_1 надійшли на адресу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області із Золотоніського РВП ГУНП у Черкаській області.

Судом розгляд вказаної справи був призначений на 12 грудня 2024 року на 10 годину 10 хвилин, про що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 був повідомлений належним чином шляхом направлення повідомлення, але до суду не з`явився з невідомих суду причин, будь-яких повідомлень та заяв від нього не надходило.

12.12.2024 року у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 у судове засідання, розгляд справи відкладено на 02.01.2025 року на 09 годину 01 хвилин, про що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 був повідомлений належним чином шляхом направлення рекомендованого повідомлення, але до суду не з`явився з невідомих суду причин, будь-яких повідомлень та заяв від нього не надходило.

02.01.2025 року у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 у судове засідання, розгляд справи відкладено на 15.01.2025 року на 09 годину 05 хвилин, про що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 був повідомлений належним чином шляхом направлення рекомендованого повідомлення, але до суду не з`явився з невідомих суду причин, будь-яких повідомлень та заяв від нього не надходило.

15.01.2025 року у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 у судове засідання, розгляд справи відкладено на 29.01.2025 року на 09 годину 05 хвилин, про що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 був повідомлений належним чином шляхом направлення рекомендованого повідомлення, але до суду не з`явився з невідомих суду причин, будь-яких повідомлень та заяв від нього не надходило.

29.01.2025 року у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 у судове засідання, розгляд справи відкладено на 11.02.2025 року на 12 годину 20 хвилин, ОСОБА_1 направлено рекомендоване повідомлення та застосовано привід в судове засідання, але ОСОБА_1 до суду не з`явився з невідомих суду причин, та не був доставлений приводом, оскільки, згідно рапорту за місцем проживання його виявлено не було.

11.02.2025 року у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 у судове засідання, розгляд справи відкладено на 26.02.2025 року на 09 годину 00 хвилин, ОСОБА_1 направлено рекомендоване повідомлення та застосовано повторний привід в судове засідання, яке було перенесено у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному.

У судове засіданн 09.06.2025 року ОСОБА_1 повторно не з"явився.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ст. 173 КУпАП як вчинення дрібного хуліганства та ст. 185 КУпАП, як злісну непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків 29.11.2024 року

Таким чином, на даний час закінчилися строки його притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ч. 2 статті 38 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Суддя враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (StubbingsandOthers v. theUnitedKingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Відповідно до частини другої статті 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

За приписом п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до п.11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» судам слід дотримуватись вимог статей 277, 277-2, 278 КУпАП під час розгляду справ про адміністративні правопорушення. При цьому необхідно звернути увагу на те, що статтею 277 КУпАП встановлено строки розгляду справи про адміністративні правопорушення і справа має бути розглянута навіть у разі порушення такого строку, а строки накладення адміністративного стягнення, передбачені статтею 38 КУпАП, не можуть бути продовжені.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і лише після виконання вказаних вимог у разі спливу строків, передбачених ст. 38 КУпАП, закривати провадження на підставі п.7 ч.1ст. 247 КУпАП.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; закінчення встановленого законом трьохмісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення. Визначення на законодавчому рівні у ст. 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу. При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст. 38 КУпАП, суд враховує положення ст. 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суд при здійсненні правосуддя діє у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручається у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Враховуючи викладене та зважаючи, що правопорушення було вчинено 29.11.2024 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 185, 173 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Оскільки суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, ч.1 п. 7 ст. 247, п. 3 ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження адміністративні справи: №695/4709/24 провадження №3/695/182/25 (на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 025052 від 30.11.2024) та №695/4710/24 провадження №3/695/183/25 (на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 025053 від 30.11.2024) щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 КУпАП, ст. 185 КУпАП, присвоївши об`єднаній справі №695/4709/24 провадження №3/695/182/25.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 185, 173 КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Бойко Н.В.