ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 603/226/25Головуючий у 1-й інстанції Галіян І.М.
Провадження № 33/817/318/25 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Череватого П.М. на постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 20 травня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно із постановою суду, ОСОБА_1 23.04.2025 року о 12:44 год на вул. Т. Шевченка у селищі Коропець Чортківського району керував транспортним засобом Opel Astra, номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою газоаналізатора «Драгер 6820», результат огляду 0,29 ‰ (проміле). Вказаними діями ОСОБА_1 порушив пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху (далі ПДР).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1. просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях його довірителя складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовує вимоги тим, що дії працівників патрульної поліції щодо зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 були незаконними, оскільки йому не було повідомлено про причину зупинки у відповідності до вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Вважає, що самий момент зупинки автомобіля був зафіксований на відеозаписі з камери відеореєстратора службового автомобіля, однак відеозапис з нагрудної відеокамери поліцейського це не містить, а розпочинається із процедури огляду водія на стан алкогольного сп`яніння. Цим самим вважає, що матеріали справи не місять законності зупинки автомобіля, а всі процесуальні документи не можуть бути належними та допустими доказами.

Вказує на те, що доводи судом першої інстанції були залишені поза увагу пояснення ОСОБА_1 , про те, що поліцейські не повідомляли йому про наявність у нього будь-яких ознак алкогольного сп`яніння перед початком огляду. Не було зафіксовано те, як поліцейські повідомляють водію виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння.

Вказує, що ОСОБА_1 не було роз`яснено працівниками поліції порядку проходження повторного медичного огляду в лікарні, який бажав його пройти. Не вручено останньому та не оголошено письмового направлення на проходження огляду в лікарні.

Звертає увагу суду на відсутність сертифіката відповідності та свідоцтва про повірку вимірювальної техніки, яким проводився огляд на стан сп`янння ОСОБА_1 .

Вважає, що результати тесту ОСОБА_1 за допомогою газоаналізатора Drager "Alcotest6820" є технічною несправністю газоаналізатора та допустимою похибкою.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується даними, що містяться у:

- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 309535 від 23.04.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_1 23.04.2025 року о 12:44 год на вул. Т. Шевченка у селищі Коропець Чортківського району керував транспортним засобом марки Opel Astra, номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, де за результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння показник газоаналізатора «Драгер 6820» становив 0,29 проміле. ОСОБА_1 з результатом згідний. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння у КНП «Монастириська міська лікарня» відмовився;

- тесті № 507 від 23.04.2025 року спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 6820» протестованого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з яким результат огляду останнього 0,29 ‰ (проміле);

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 проводився у зв`язку з виявленими в нього ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук). З результатом огляду (0,29 ‰) ОСОБА_1 погодився;

- направленні на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 23.04.2025 року, зі змісту якого видно, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП«Монастириська міська лікарня»;

- відеозаписах, що містяться на DVD компакт-диску, долученому до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, з яких вбачається, що ОСОБА_1 23.04.2025 року о 12 год, керував автомобілем марки «Opel Astra» державний номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції. Надалі, на місці зупинки транспортного засобу, відповідно до встановленого законодавством порядку, за допомогою приладу газоаналізатора «Драгер 6820», ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат тесту становить 0.29 проміле, з яким водій ОСОБА_1 погодився.

Вказані докази є належними, допустимими та достатніми, в сукупності та взаємозв`язку підтверджують вину ОСОБА_1 у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

Перевіряючи твердження представника про те, що працівниками поліції не було роз`яснено порядку проходження повторного медичного огляду в лікарні, не вручено його довірителю, не оголошено письмового направлення на проходження огляду в лікарні, оцінюю критично, оскільки як видно з відеозапису з відеореєстратора службового автомобіля VID-20250423-WA0018 та відеозапису з нагрудної камери поліцейського export-llkrf, після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівники поліції відповідно до п. 2.5 ПДР запропонували останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Після проходження огляду ОСОБА_1 погодився з отриманим результатом (0,29 ‰) та водночас відмовився від проходження такого огляду в медичному закладі (01:31-02:01 час на відеозаписі: export-llkrf). Про те, що останній погодився з отриманим результатом огляду також свідчить підпис ОСОБА_1 в акті огляду. Будь-яких зауважень або заперечень щодо підстав зупинки його транспортного засобу, чи вимог пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не висловлював. Отримавши вищевказаний результат, водій також відмовився повторно пройти огляд в закладі охорони здоров`я, цим самим виключаючи зобов`язання поліцейських відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, здійснити його роз`яснення порядку та також вручення письмого направлення на медичний огляд, оскільки немає необхідності у його здійсненні.

Перевіряючи доводи представника щодо неоголошення працівниками поліції водію наявних у нього ознак алкогольного сп`яніння, причин зупинки автомобіля під його керування, нефіксування моменту руху транспортного засобу виходжу з того що вимогами ст.266 КУпАП обов`язкової вимоги щодо доказування вказаних обставин за допомогою відеозапису не передбачено. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, рапорту поліцейського автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено за порушення вимог ПДР України, що у відповідності до вимог ст.35 ЗУ "Про національну поліцію" є підставою для його зупинки, ознаки сп`яніння водія зазначені в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, те що ОСОБА_1 керував автомобілем він не заперечував під час спілкування з поліцейськими, це підтверджується відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, а також зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення щодо нього за ст.130 КУпАА, який у відповідності до вимог ст.251 КУпАП є доказом у справі про адміністративне правопорушення, даний факт безпосередньо бачили поліцейські, які зупиняли автомобіль. Роз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 прав та обов`язків зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення, у якому міститься його особистий підпис у відповідній графі.

Направлення для проходження огляду на стан сп`яніння в заклад охорони здоров`я згідно з вимогами ст.266 КУпАП повинно видаватись водію у випадку його незгоди з оглядом проведеним поліцейським на місці зупинки автомобіля , тому оскільки водій погодився з результатами огляду, проведеного за допомогою спеціального технічного приладу працівники поліції діяли правомірно, не видавши водію такого направлення.

З огляду на викладене, постанову суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід залишити без змін, а подану його представником апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Череватого П.М. залишити без задоволення, а постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 20 травня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя