Номер провадження: 33/813/899/25
Головуючий у першій інстанції Переверзева Л. І.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Булацевської Я.В., Чеботар А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 11.03.2025 року по адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 139611 від 29.09.2024 року вбачається, що 29 вересня 2024 року о 22-й годині 05 хвилин в м. Одесі пров. Вознесенський, біля будинку 12, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda NC750Х, номерний знак НОМЕР_1 , маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку ОСОБА_1 на місці зупинки і у спеціалізованому медичному закладі відмовився, від керування ТЗ відсторонений, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху - відмова особи, яка керує ТЗ, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за що відповідальність передбачена статтею 130 ч.1 КУпАП.

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн..

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 11.03.2025 року та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції було розглянуто справу без участі ОСОБА_1 , але ж останній був присутній у вказаний час та день в суді першої інстанції, натомість вважав, що його введено в оману через те, що його було повідомлено про відсутність суді і призначення додаткового засідання.

Вважав, що поліцейськими навмисно його було схилено до пояснень наявних на відеозапису, щодо факту керування транспортним засобом .

Зазначав, що наявними доказами у справі належним чином не доведено факту керування.

Вважав, що поліцейськими не було відібрано пояснень у сусіда ОСОБА_1 , який також присутній на відеозапису, який би пояснив, що ОСОБА_1 лише котив мотоцикл із працюючим двигуном та сигналом повороту.

Посилаючись на відеозапис з боді-камер поліцейських вважали, що поліцейські «зловили на слові» ОСОБА_1 , щодо факту керування, що не відповідає дійсності.

Короткий виклад пояснень до апеляційної скарги

Не погоджуючись з вимогами оскаржуваної постанови, адвокат Тищенко Станіслав Юрійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся з письмовими поясненнями, відповідно до яких просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а постанову Приморського районного суду м. Одеси від 11.03.2025 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким закрити провадження по справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

В обґрунтування пояснень зазначав, що у зв`язку з тим, що на суд першої інстанції здійснюється тиск з боку контролюючих органів, суд першої інстанції був позбавлений можливості прийняти законне рішення.

Зазначали, що наявними доказами у справі належним чином не доведено факту керування.

Вважали, що ОСОБА_1 з боку поліцейських не було роз`яснено належним чином його прав та обов`язків, також зазначали, що поліцейськими було допущено порушень під час фіксації відмови від огляду, недотримано процедури складення протоколу, не було вручено направлення на огляд водія ОСОБА_1 для встановлення стану його стану сп`яніння

Також вважали, що судом першої інстанції проігноровано , що ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав та обов`язків, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 мотоциклом, у зв`язку з чим останнього було безпідставно притягнуто до відповідальності.

Посилаючись на практику Верховного суду вважали, що оскаржувана постанова підлягає скасування через те, що ОСОБА_1 був позбавлений права на захист, не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 мотоциклом та порушення процедури огляду на стан сп`яніння, що також узгоджується з праововими позиціями ЄСПЛ.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши пояснення авдоката Гудз С.С. , ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями), водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), згідно якої огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 12 Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно п. 9 Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п.п. 7-8, 15 Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною його вину зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 139611 від 29.09.2024 року; відеозаписами з нагрудних відеореєстраторів поліцейських; направленням ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.09.2024року.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 139611 від 29.09.2024 року вбачається, що 29 вересня 2024 року о 22-й годині 05 хвилин в м. Одесі пров. Вознесенський, біля будинку 12, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda NC750Х, номерний знак НОМЕР_1 , маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку ОСОБА_1 на місці зупинки і у спеціалізованому медичному закладі відмовився, від керування ТЗ відсторонений, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху - відмова особи, яка керує ТЗ, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за що відповідальність передбачена статтею 130 ч.1 КУпАП.

За положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто, необхідною умовою даної категорії справ є саме встановлення факту керування особою транспортним засобом.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що в якості додатків до протоколу було долучено відеозапис з нагрудної камери працівників поліції , який в свою чергу, повинні повністю фіксувати та в подальшому відтворювати події, що відбувалися в день складення відносно ОСОБА_1 протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, починаючи з моменту зупинки транспортного засобу під керуванням останнього та закінчуючи складення відповідного протоколу, оскільки згідно диспозиції вказаної статті, відповідальність настає саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

На вказані матеріали справи, а саме долучені відеозаписи, в свою чергу, посилається суд першої інстанції в оскаржуваній постанові, як на підтвердження та доведення факту наявності в діях останньої складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, яка керує транспортним засобом.

Разом з тим, слід зазначити, що проаналізувавши долучені до матеріалів справи диски, апеляційний судом встановлено, що наявні відеозаписи не містять відео фіксування інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, адже відеозапис (з нагрудних камер працівників поліції) починається з моменту, коли працівники поліції підходять до припаркованого мотоциклу, біля якого знаходиться особа чоловічої статі, здійснюють перевірку документів останнього та в подальшому фіксує пропозицію працівників поліції щодо проходження огляду та складення відповідних адміністративних матеріалів. Проте, ні самого моменту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , ні безпосередньо фіксування керування даним транспортним засобом зазначений відеозапис, на яких посилається суд першої інстанції, не містить, а тому, враховуючи пояснення особи відносно якої складено протокол щодо не перебування за кермом транспортного засобу в день складення протоколу, відеозапис який не включений до протоколу про адміністративне правопорушення без зазначення часу фіксування не може бути беззаперечним доказом на підтвердження наявності факту керування.

Тому, враховуючи, що апелянтом спростовується саме факт керування транспортним засобом та відсутність в матеріалах справи повного відеозапису подій, котрі відбувалися 29.09.2024, відсутність інших доказів та показань сторони обвинувачення та ухилення від підтримання державного обвинувачення, позбавляє суд можливості здійснити перевірку обставин ймовірного порушення з боку особи відносно якої складено протокол вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, за порушення яких передбачена відповідальність в межах ст. 130 КУпАП, відмова особи від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, яка керує транспортним засобом.

Апеляційний суд зазначає, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

При цьому, Верховний Суд у справі № 38/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням ПДР України працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

А для підтвердження порушення ПДР України, відповідно до ст. 251 КУпАП працівники мають надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення такого правопорушення.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до вимог ст. ст. 31, 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Крім того, транспортний засіб мав бути зупинений, тобто до самої зупинки мав знаходитись в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли він рухається, коли ж особа перебуває біля свого транспортного засобу, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутній, оскільки така особа не керувала транспортним засобом.

Оцінюючи інші докази, які судом покладені в основу оскаржуваного судового рішення наявні в матеріалах справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення та направлення, апеляційний суд дійшов висновку, що дані докази складені працівниками поліції і інших доказів в підтвердження викладених в протоколі обставин щодо керування т.з. до матеріалів справи працівниками поліції не долучено.

Тобто, будь-яких об`єктивних доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 29 вересня 2024 року о 22 год. 05 хв. в м. Одесі по пров. Вознесенський,13, матеріали справи не містять.

Відсутність в справі доказів факту керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані наркотичного сп`яніння - виключає можливість притягнення її до відповідальності за ст. 130 КУпАП, оскільки не містить необхідної для цього складової - доведення факту керування транспортним засобом.

Крім цього, апеляційний суд бере до уваги доводи сторони захисту про неналежне сповіщення ОСОБА_1 судом першої інстанції, так як в судове засідання призначене на 11.03.2025 року ОСОБА_1 був сповіщений лише за допомогою додатку "Viber" (а.с.22), що на переконання апеляційного суду не є належним сповіщенням, так як в інший спосіб ОСОБА_1 не повідомлялось судом першої інстанції, хоча відповідно до матеріалів справи в попередні судові ОСОБА_3 повідомлялось шляхом надсилання судових повісток поштою (а.с.9,11) та безпосередньо в суді під власноручну розписку (а.с.13). Також апеляційний суд вважає слушними доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції було порушено норми КУпАП та не надіслано копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 , так як за дослідженими матеріалами справи дійсно встановлено відстуність надсилання останньому копії оскаржуваної постанови.

Чинні норми КУпАП в частині права на оскарження постанови судді місцевого суду є гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників судового розгляду і за аналогією з правом особи на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, визначають порядок реалізації цього права, його законну мету.

Частиною 1 статті 285 КУпАП передбачено, що копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги, про неналежне сповіщення такими, що підлягають задоволенню та перешкоджадли доступу до правосуддя ОСОБА_1 ..

З огляду на викладені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що письмові докази, які маються в матеріалах справи, не доводять обставин правопорушення, зазначених в протоколі та встановлених судом, оскільки сам по собі протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, відеозапис, який суд визнав належним та допустимим не містить факту керування, не можуть бути безумовним доказом вчинення особою правопорушення за обставин, зазначених в протоколі, без об`єктивного підтвердження даних, зазначених у ньому та інших доказах, які маються в матеріалах справи.

Аналізуючи наведені обставини та оцінюючи зазначені в матеріалах справи докази, апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, його вини у вчиненні тих дій, які зазначені в протоколі та в оскаржуваній постанові суду.

Виходячи з вищевикладеного, вважаю за необхідне задовольнити апеляційну скаргу, та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 11.03.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 09 червня 2025 року.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький