Справа №751/4380/25
Провадження №3/751/1649/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого судді Топіхи Р.М.,

за участю: секретаря судового засідання Островської А.С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , Голови комісії з реорганізації (перетворення) Державної організації «КОМБІНАТ АЙСТРА» Державного агентства резерву України,

за ч. 1 ст. 41 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 07 травня

2025 року № Ц/ЧН/10021/468П/ПТ вбачається, що при проведенні позапланового контрольного заходу Державної організації «КОМБІНАТ АЙСТРА» за адресою: м. Чернігів, вул. Чудінова, б/н 1, встановлено, що на підприємстві має місце заборгованість по виплаті заробітної плати працівнику в загальній сумі 460612,69 гривень, а саме: за січень 2025 року 59773,47 гривень, лютий 2025 року 200421,75 гривень, березень 2025 року 200417,47 гривень. На момент перевірки існує заборгованість із заробітної плати звільненим працівникам у сумі 43265,87 гривень ( ОСОБА_2 23416,65 гривень, ОСОБА_3 19849,22 гривень), що є порушенням ч. 1 ст.10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

За даним фактом стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 41 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що вони є державним підприємством, державою не було затверджено штатного розпису та кошторису на 2025 рік. Заборгованість по заробітній платі, що виникла перед працівниками від нього не залежить, оскільки відсутнє відповідне фінансування з боку розпорядника бюджетних коштів вищого рівня. Ним вживалися всі необхідні заходи щодо вирішення цієї проблеми, на підтвердження просив долучити до матеріалів справи копії заперечень та листів, з якими він звертався до різних установ.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 251 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 41 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України «Про звернення громадян», або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Диспозиція норми ч.1 ст. 41 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових, які передбачають конкретні правила щодо праці.

Відповідно до ч. 1 ст.10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2136-IX, заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором.

При цьому роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили (ч. 3 ст. 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»).

Згідно з положеннями ст. 21 Кодексу законів про працю України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Суд безпосередньо дослідив та оцінив докази у справі, зокрема:

- протокол про адміністративне правопорушення від 07 травня 2025 року

№ Ц/ЧН/10021/468П/ПТ; - акт від 07 травня 2025 року № Ц/ЧН/10021/468 складений за результатами проведення позапланового заходу державного контролю щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони праці;

- копію наказу № 145 від 22 серпня 2023 року про внесення змін до наказу Державного агентства резерву України від 29 травня 2023 року № 93; - копію наказу № 17-ОД від 23 серпня 2023 року про внесення змін до наказу

№ 05-ОД від 02 червня 2023 року «Про реорганізацію (перетворення) ДО «Комбінат «Айстра», яким затверджено головою комісії з реорганізації (перетворення) ОСОБА_1 ; - пояснення щодо виникнення заборгованості на підприємстві заступника головного бухгалтера ОСОБА_4 від 06 травня

2025 року; - оборотно-сальдові відомості по рахунку 6511 за січень лютий 2025 року.

Суд також дослідив надані ОСОБА_1 в судовому засіданні копії листів до Міністерства економіки України від 31 січня 2025 року № 13, від

17 квітня 2025 року № 55, Міністерства фінансів України від 31 січня

2025 року № 14, Державного агентства резерву України від 31 січня

2025 року № 15, Прем`єру-міністру України від 08 травня 2025 року та відповідні відповіді.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ст.62 Конституції України звинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви про винність особи трактуються на його користь.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства» та «Коробов проти України»). Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з правовими позиціями Європейського суду з прав людини «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. «Поза розумним сумнівом» має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення «поза розумним сумнівом» недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Відповідно до правової позиції, яка міститься в постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 07 липня 2020 року в справі

№ 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

При цьому відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення; об`єктивну сторону; суб`єкт та суб`єктивну сторону.

Суб`єктивна сторона правопорушення це сукупність ознак, що характеризують психічне ставлення особи до вчиненого нею протиправного діяння і його негативних наслідків, а саме вина, мотив, мета правопорушення.

Згідно зі ст. 10 КУпАП проступок визнається умисним, якщо особа, яка його вчинила: а) усвідомлювала протиправний характер свого діяння; передбачала його шкідливі наслідки; бажала настання цих наслідків; б) усвідомлювала протиправний характер свого діяння; передбачала його шкідливі наслідки; свідомо допускала настання цих наслідків.

Судом встановлено, що відсутність об`єктивної можливості вчасно виплачувати заробітну плату та здійснити розрахунок з працівниками при звільненні не спростовується матеріалами, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, суд дійшов висновку про те, що у ОСОБА_1 з незалежних від нього причин була відсутня реальна можливість вчасно здійснювати виплати заробітної плати та здійснювати розрахунок при звільненні працівників, що свідчить про відсутність з його боку будь-яких протиправних винних дій чи бездіяльності, які б вказували на порушення ним вимог законодавства про працю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження по справі підлягає закриттю, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» в разі закриття провадження в справі судовий збір не стягується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 23, 33-35, 40-1, 41, 245, 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за

ч. 1 ст. 41 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова.

Суддя: Р.М. Топіха