Справа № 553/1809/25
Провадження № 3/553/529/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03.06.2025м. Полтава

Суддя Подільського районного суду міста Полтави Подмаркова Ю.М.,

розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 1 Полтавського РУП Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Полтаві, є громадянином України, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , притягувався до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення згідно постанови Київського районного суду міста Полтави від 26.12.2024, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн,

за частиною 3 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

08.04.2025, приблизно о 14:30 год., за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщенні Дитячої міської клінічної лікарні, ОСОБА_1 , який раніше притягувався до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення згідно постанови Київського районного суду міста Полтави від 26.12.2024, вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно дружини ОСОБА_2 , яке виразилось в погрозах та висловлюваннях нецензурною лексикою, чим викликав у потерпілої побоювання за свою безпеку, внаслідок чого була завдана шкода її психічному здоров`ю.

ОСОБА_1 про розгляд справи був повідомлений належним чином, проте, за викликом до суду повторно не прибув, про причини неявки не повідомив.

Відповідно до вимог частини 2 статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених статтею 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутньою на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки здійснення прав, гарантованих статтею 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Практика Європейського суду з прав людини, у своїх рішеннях, вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у рішенні Європейського Суду з прав людини "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року зазначено, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження".

Стосовно справи про адміністративне правопорушення розумність таких інтервалів обумовлюється положеннями статей 38, 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З урахуванням викладеного, а також враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд доходить наступних висновків.

За частиною 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно має ґрунтуватися на обставинах установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах (стаття 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за вказаних обставин підтверджується наступними доказами, дослідженими під час судового розгляду:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 394070 від 14.04.2025, в якому викладено обставини правопорушення;

- даними рапорту відділення поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 08.04.2025 № 3976;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію ОСОБА_2 від 08.04.2025;

- письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 від 08.04.2025;

- формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства стосвно кривдника ОСОБА_1 від 08.04.2025;

- даними постанови Київського районного суду міста Полтави від 26.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Оцінивши докази по справі, в діях ОСОБА_1 вбачаю склад вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення діянь психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, вчинене повторно протягом року, за що передбачена відповідальність за частиною 3 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на правопорушника, суд керується серед іншого і висновками Європейського суду з прав людини, висловленими щодо особливого характеру заходів, які повинні вживатися для боротьби із домашнім насильством та захисту жертв такого насильства, що висловлені у рішеннях «Володіна проти Росії», «Левчук проти України» та «Бутуруга проти Румунії».

Враховуючи конкретні обставини правопорушення, відомості про особу, що притягується до відповідальності, дійшов висновку, що на ОСОБА_1 належить накласти стягнення у виді адміністративного арешту в межах санкції частини 3 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки застосування інших видів стягнення, передбачених санкцією вказаної статті, буде недостатнім.

Крім того, відповідно до положення ст. 39-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.

Згідно ч. 6 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.

Суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування, які організовують та забезпечують проходження кривдниками таких програм (ст. 28 ч. 1, 2 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Таким чином, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, з метою припинення вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства у подальшому, зміни його насильницької поведінки, формування нової не агресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках зі своїми рідними та близькими, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, вважаю за необхідне одночасно вирішити питання про направлення останнього, в порядку ст. 39-1 КУпАП, на проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі неявки для проходження програми для кривдників або ухилення від проходження програми без поважних причин суб`єкти, відповідальні за виконання програм для кривдників, надають протягом трьох робочих днів письмове повідомлення про це уповноваженому підрозділу органів Національної поліції України для вжиття заходів. Притягнення кривдника до відповідальності за не проходження програми для кривдників не звільняє його від обов`язку пройти таку програму.

Відповідно до статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", з ОСОБА_1 належить стягнути судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення у виді адміністративного арешту строком на 5 (п`ять) діб.

Після набрання постановою законної сили направити ОСОБА_1 для відбування призначеного адміністративного стягнення.

Строк адміністративного арешту обчислювати з моменту затримання ОСОБА_1 .

Направити ОСОБА_1 , як особу, яка вчинила домашнє насильство, для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до Департаменту культури, молоді та сім`ї Полтавської міської ради, розташованого за адресою м. Полтава, майдан Незалежності, 5, строком на три місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір (стягувач: Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605 (шістсот п`ять) грн 60 к.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Полтави. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Ю.М. Подмаркова