Номер провадження: 33/813/1264/25
Головуючий у першій інстанції Дяченко В. Г. Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду судової палати у цивільних справах Лозко Ю.П.

вирішуючи питання про прийняття апеляційної скарги адвоката Сафронюка Павла Віталійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1

на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 10 березня 2025 року

у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2

встановив:

Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 10 березня 2025 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

15 травня 2025 року засобами електронного зв`язку, адвокат Сафронюк П.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся з апеляційною скаргою в якій порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що 07 травня 2025 року засобами електронного зв`язку ОСОБА_1 отримав повідомлення про виклик до УПП в Одеській області та інформацію про те, що справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 закрито. Зі змістом оскаржуваної постанови апелянт ознайомився 09 травня 2025 року за допомогою реєстру судових рішень та в управлінні патрульної поліції.

Апеляційний суд перевіривши матеріали справи вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної вище постанови суду, задоволенню не підлягає, а подану апелянтом апеляційну скаргу, потрібно повернути особі, що її подала, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження, пропущений із поважних причин, може бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.

Отже законодавець визначив процесуальний механізм, яким обумовив перебіг строку на апеляційне оскарження постанови судді саме з моменту її постановлення, а не з моменту отримання копії судового рішення, особою щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, чи, зокрема її захисником.

Відповідно до наведеної вище норми, апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Законом передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Така позиція законодавця обґрунтована тим, щоб стимулювати особу сумлінно та своєчасно реалізовувати процесуальні права та належним чином виконувати обов`язки, покладені на неї законом.

При вирішенні питання про можливість поновлення пропущеного процесуального строку, суд має зважати на причини, які слугували перешкодами у реалізації особою права на апеляційне оскарження.

Поважними причинами потрібно вважати лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення покладено на апелянта.

Так, оскаржувана постанова прийнята Суворовським районним судом м. Одеси 10 березня 2025 року, тому строк на апеляційне оскарження цієї постанови суду закінчився 20 березня 2025 року.

Як убачається з матеріалів справи, представництво інтересів ОСОБА_1 у Суворовському районному суді м. Одеси здійснювала адвокат Рущенко О.О., що підтверджується ордером на надання правничої допомоги серії ВН №1132473, згідно з яким, повноваження адвоката не обмежуються (а.с. 81, 126).

Зі змісту оскаржуваної постанови убачається, що адвокат Рущенко О.О., яка здійснювала представництво інтересів ОСОБА_1 , приймала участь в судовому засіданні, тобто адвокат Рущенко О.О. була достеменно обізнаною про результати розгляду справи та зміст оскаржуваної постанови.

Про дату, час і місце розгляду справи 10 березня 2025 року, тобто день прийняття оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 був повідомлений 05 березня 2025 року, тобто з дотримання строку, встановленого законом (а.с. 125).

З Єдиного державного реєстру судових рішень убачається, що оскаржувану постанову надіслано судом: 14 березня 2025 року, зареєстровано: 14 березня 2025 року, забезпечено надання загального доступу: 17 березня 2025 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження.

Вказане свідчить про наявність сукупності передумов, які вочевидь не створювали ОСОБА_1 перешкоди для подання апеляційної скарги на вказану вище постанову суду в межах встановленого законом строку.

Разом з цим, з апеляційною скаргою адвокат Сафронюк П.В., в інтересах

ОСОБА_1 , звернувся до суду лише 15 травня 2025 року, тобто з пропуском, встановленого статтею 294 КУпАП, строку на апеляційне оскарження.

У справах "Осман проти Сполученого королівства" та "Креуз проти Польщі" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

ЄСПЛ зауважує, що сторона, яка задіяна під час судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв розумності строку є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання (рішення ЄСПЛ від 21 листопада 1995 рокуу справі "Чірікоста і Віола проти Італії" ("Ciricosta and Viola v. Italy", заява N 19753/92)).

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Сабадаш проти України поновлення судом пропущеного строку на оскарження рішення без належного обґрунтування порушує принцип юридичної визначеності.

Посилання апелянта щодо ознайомлення зі змістом оскаржуваної постанови лише 09 травня 2025 року, як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження вказаної вище постанови судді від 10 березня 2025 року, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки щонайменше з 17 березня 2025 року ОСОБА_1 мав можливість ознайомитися зі змістом оскаржуваної постанови у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Крім того, як свідчать матеріали справи, адвокат Рущенко О.О., яка здійснювала представництво інтересів ОСОБА_1 , та повноваження якої, згідно з ордером на надання правничої допомоги, не обмежувалися, приймала участь в судовому засідання, тому була обізнана про результати розгляду справи, водночас апеляційна скарга, в частині обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, не містить обставин, які б свідчили про наявність перешкод у адвоката Рущенко О.О. звернутися з апеляційною скаргою у строк, визначений ст. 294 КУпАП.

З огляду на викладене вище, апеляційним судом не встановлено підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Суворовського районного суду м. Одеси від 10 березня 2025 року, а тому у задоволенні клопотання адвоката Сафронюку П.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження потрібно відмовити та відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу, що апелянт не обмежений у праві повторного звернення з апеляційною скаргою за умови наведення інших причин в обгрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст. 294 КУпАП

постановив:

Відмовити адвокату Сафронюку Павлу Віталійовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Суворовського районного суду м. Одеси від 10 березня 2025 року.

Апеляційну скаргу адвоката Сафронюка Павла Віталійовича повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.П. Лозко