єдиний унікальний номер справи 546/336/25
номер провадження 3/546/148/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі судді Романенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Решетилівка у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП судом не встановлено, місце роботи військовослужбовець, який протягом року притягувався до адміністративної відповідальності 17.04.2025 за ч. 2 ст. 126 КУпАП,

в с т а н о в и в :

21.04.2025 до Решетилівського районного суду Полтавської області від Управління патрульної поліції в Полтавській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 5 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 303224 від 17.04.2025, складеного о 13:54 годині поліцейським 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області рядовим поліції Бондар Д.О., 17.04.2025 о 12:51 годині в м. Решетилівка дорога М03 Київ Харків Довжанський 306 км, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом не маючи права керувати таким транспортним засобом. Правопорушення було вчинене повторно протягом року, до адміністративної відповідальності притягався за ч. 2 ст. 126 КУпАП згідно постанови від 17.04.2025, чим порушив ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» та постанову КМУ № 340, а саме п. 2.1. а ПДР керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

У судове засідання для розгляду справи про адміністративне правопорушення, призначені на 01.05.2025, 06.05.2025 та 03.06.2025 ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Так, відповідно до графи 12 протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №303224 від 17.04.2025 ОСОБА_1 під особистий підпис ознайомлений, що розгляд справи відбудеться у Решетилівському районному суді Полтавської області 01.05.2025 о 10:00 год (а.с. 1). Таким чином, особа належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Жодних процесуальних клопотань від ОСОБА_1 до суду не надходило, отже з неповажних причин не з`явився до суду на розгляд справи. Про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 направлені конверти з повістками за встановленим місцем проживання особи. 19.05.2025 до Решетилівського районного суду Полтавської області повернулися конверти з повістками з відмітками про те, що адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 14, 15).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду окрім іншого визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі N 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначені випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справ за ч. 5 ст. 126 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності, не належать до даної категорії випадків.

Суд критично оцінює процесуальну поведінку ОСОБА_1 , яка свідчать про намір останнього у такий спосіб уникнути передбаченої законом відповідальності, адже йому відомо що в провадженні Решетилівського районного суду Полтавської області перебуває адміністративний матеріал відносно нього, а його дії направлені на навмисне затягування розгляду справи. З метою уникнення затягування розгляду справи, справа розглядається за наявними в ній письмовими доказами.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 5 ст.126 КУпАП, відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті.

Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч.2 ст.126 КУпАП).

Керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч.3 ст.126 КУпАП).

Керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч.4 ст.126 КУпАП).

Відповідно до ч. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» (в редакції на момент вчинення правопорушення) право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно до ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» (в редакції на момент вчинення правопорушення) забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що протоколи про адміністративні правопорушення складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП України. Під час його складання істотних порушень, що тягли б за собою визнання доказів недопустимими, працівниками поліції допущено не було.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП працівниками поліції надано:

протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 303224 від 17.04.2025 (а.с.1);

картку обліку адміністративного правопорушення від 17.04.2025 на ОСОБА_1 (а.с 2);

постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 4520211 від 17.04.2025 відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн (а.с. 3);

копію листа Служби автомобільних доріг у Полтавській області № 01-02/729 від 24.07.2017 (а.с. 4);

довідку Управління патрульної поліції в Полтавській області від 18.04.2025, відповідно до якої, транспортний засіб марки BMV 535, номерний знак НОМЕР_1 , згідно інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 5);

довідку Управління патрульної поліції в Полтавській області від 18.04.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно єдиного державного реєстру транспортних засобів посвідчення водія не отримував (а.с. 6);

компакт-диском з написом « ОСОБА_3 17.04.25 ст. 126 ОСОБА_1 28420ХВ», який містить відеозаписи з бодікамери працівників поліції, на яких зафіксовано, факт керування ОСОБА_1 автомобілем, складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, а також повідомлення про час та місце розгляду адміністративної справи.

Проаналізувавши наведені докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП доведена повністю.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення, згідно ст. ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

У постанові від 04 вересня 2023 року по справі № 702/301/20 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду дійшла до висновку, що особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 червня 2022 року по справі № 2-591/11 (14-31цс21) вказала, що інститут аналогії закону і аналогії права первісно був доктринально обґрунтований і застосовувався судами задовго до часткового відображення цього інституту в законодавстві. Необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права) випливає з того, що закон призначений для його застосування в невизначеному майбутньому, але законодавець, встановлюючи регулювання, не може охопити всі життєві ситуації, які можуть виникнути. Крім того, життя перебуває у постійному русі, змінюється і розвивається, внаслідок чого виникають нові життєві ситуації, які законодавець не міг передбачити під час ухвалення закону. Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні. Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Велика Палата Верховного Суду неодноразово застосовувала аналогію у процесуальному праві, зокрема у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 905/1956/15 (провадження № 12-62гс19, пункт 6.27), від 27 листопада 2019 року у справі № 629/847/15-к (провадження № 13-70кс19), від 16 червня 2020 року у справі № 922/4519/14 (провадження № 12-34гс20, пункт 6.19), від 13 січня 2021 року у справі № 0306/7567/12 (провадження № 13-73кс19, пункт 28), від 28 вересня 2021 року у справі № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20, пункт 105).

Враховуючи вищевикладене, Верховний Суд прийшов до висновку, що відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

З огляду на зазначене, а також тяжкість скоєного правопорушення, особу правопорушника, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу, що на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 30 КУпАП, позбавлення наданого права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Згідно з ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Постановою від 17.04.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 605,60 грн.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 30, 33, 36, 40-1, 221, 247, 280, 283-285, 287, 289, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 грн (сорок тисяч вісімсот гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Строк позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_1 обчислювати з дня набрання постановою законної сили.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у 15-ти денний термін, відповідно до вимог ст. 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Згідно з ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня набрання постановою законної сили.

Реквізити для сплати штрафу Отримувач коштів: ГУК Полтав. обл./Полтавська/21081300 Полтавська/21081300 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Номер рахунку (IBAN)UA 0016001Штраф за порушення ПДР.

Реквізити для сплати судового збору Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA 0026001,код класифікації доходів бюджету: 22030106, у призначенні платежу платником повинно бути вказано: слова «судовий збір», Решетилівський районний суд Полтавської області код ЄДРПОУ суду: 02886137).

Суддя О.О. Романенко