ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/4823/25Головуючий у 1-й інстанції Ломакін В.Є.
Провадження № 33/817/312/25 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 р. м.Тернопіль

Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, адвоката Чауса С.В.

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Чауса С.В. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 травня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Як визнав суд, 24.02.2025 року о 10 год. 30 хв. в м. Тернопіль по вул. Острозького,70, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "AUDI A6", д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Alkotest 6820», результат позитивний 0,25 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, Чаус С.В. вважає, що постанова суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є незаконною та необґрунтованою, винесеною судом із порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, не відповідністю висновків суду обставинам справи та такою, що підлягає скасуванню.

Апелянт зазначає, що у працівників поліції були відсутні будь-які підстави вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння.

Зазначає, що у оскаржуваному рішенні зазначено, що розбіжності у показниках температури навколишнього середовища із показниками приладу, жодним чином не впливає на результати тестування і не свідчить про неправильність результатів огляду. Однак, на думку захисника ОСОБА_1 - адвоката Чауса С.В., така розбіжність вказує на недостовірні дані щодо температури, яка є очевидною і, відповідно, викликає сумніви щодо інших вимірів, зокрема вмісту алкоголю.

Вказує, що судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що експлуатація вимірювального приладу здійснювалася з порушенням технологічних вимог, встановлених інструкцією, що ставить під сумнів достовірність вимірів.

Вважає, що місцевий суд безпідставно відхилив надані захисником докази про проходження ОСОБА_1 повторного огляду на стан алкогольного сп`яніння у КНП «ТОМЦСНЗ», за результатами якого ознак сп`яніння не виявлено. Суд мотивував відхилення доказів тим, що огляд проведено пізніше двох годин та без присутності поліцейського, проте у постанові суду не зазначено часу виявлення ознак сп`яніння, що унеможливлює встановити часовий проміжок між часом виявлення та часом проведення огляду, а в матеріалах справи наявне направлення, видане працівником поліції, на проходження відповідного огляду в закладі охорони здоров`я, що спростовує доводи суду.

Окрім того, апелянт вказує, що суд першої інстанції, відхиляючи доводи захисника щодо відсутності в матеріалах справи сертифіката відповідності та свідоцтва про повірку технічного засобу, фактично перебрав на себе функції обвинувачення, оскільки самостійно витребував відповідні документи на підтвердження правомірності дій органу поліції.

Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 травня 2025 року відносно ОСОБА_1 і закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Чаус С.В., який повністю підтримав подану апеляційну скаргу та, з наведених у ній мотивів, просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 травня 2025р. та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Винуватість та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведена належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, відповідно п.2.9 (а) Правил Дорожного руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД1 №162186 від 24.02.2025 р., який був предметом розгляду суду першої інстанції, 24.02.2025 р. о 10 год. 30 хв. в м. Тернополі по вул. Острозького,70 водій ОСОБА_1 , в порушення вимог п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом марки "AUDI A6", д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

В протоколі про адміністративне правопорушення, який був предметом розгляду суду, зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Зокрема, вказаними відеозаписами зафіксовано факт зупинки працівниками поліції транспортного засобу марки "AUDI A6", д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 за порушення ним вимог п.2.3.в. ПДР України, а саме, що він не користувався засобами пасивної безпеки.

В матеріалах справи міститься копія постанови серії БАД № 937891 від 24.02.2025 року про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 за ч.5 ст.121 КУпАП. (а.с. 4)

Окрім того, відеозаписом зафіксовано, що працівник поліції повідомив водія ОСОБА_1 про допущені ним порушення правил дорожнього руху, які були підставою для зупинки транспортного засобу, під час спілкування з ОСОБА_1 у працівника поліції виникли підстави вважати, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а тому особі, яка притягується до адміністративної відповідальності було названо наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння; запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або пройти такий огляд в медичному закладі; після проведення огляду на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу «Alkotest 6820» ОСОБА_1 ознайомлено з результатами огляду.

Вказане цілком відповідає вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за №1103 (далі - Порядок) та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735), та спростовує доводи захисника про відсутність будь-яких підстав вважати, що водій перебував у стані сп`яніння, оскільки огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Твердження апелянта про невідповідність показника температури на газоаналізаторі дійсній температурі повітря у день та час складання протоколу про адміністративне правопорушення є безпідставні з огляду на таке.

Відповідно до Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року №1747, зареєстрованого в МЮУ 01.11.2016 року за №1417/29547, «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» повірка газоаналізаторів проводиться 1 раз на рік (п. 23).

Так як вищезазначений прилад, за допомогою якого проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, проходив законодавчо передбачену повірку 22.10.2024, що вбачається із роздруківки з резульатами огляду, графи "останнє калібрування", а тому дані обставини не можуть ставити під сумнів результати огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, враховуючи те, що газоаналізатор « Drager Alcotest 6820» своєчасно пройшов калібрування та повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, підстав не довіряти його показанням немає, як і немає підстав для визнання недійсним чи неправдивим результату проведеного за його допомогою тесту на стан сп`яніння ОСОБА_1 .

Окрім того, апеляційний суд погоджується із висновками викладеними в оскаржуваній постанові, що різниця температури повітря між зафіксованою на роздруківці з газоаналізатора та вказаною у довідці з Тернопільського обласного центру з гідрометеорології, на яку посилається апелянт, жодним чином не впливає на результати тестування і не свідчить про неправильність результатів огляду і при цьому не враховано, що газоаналізатор, який використовувався для проведення огляду попередньо знаходився (до його застосування) в салоні службового автомобіля працівників патрульної поліції.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції самостійно витребував сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки на газоаналізатор «Драгер Алкотест 6820», та фактично прийняв сторону обвинувачення є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Так, з матеріалів справи убачається, що міськрайонний суд не витребовував нових доказів чи доказів на підтвердження вини ОСОБА_2 , оскільки такий доказ існував на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення. Фактично суд виключно здійснював перевірку доводів сторони захисту висловлених в судовому засіданні та попередньо викладених у поясненні, а не переймав на себе функцію сторони обвинувачення, як про це стверджує апелянт.

Неспроможними є доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції безпідставно відхилив надані захисником докази про проходження ОСОБА_1 повторного огляду на стан алкогольного сп`яніння у КНП «ТОМЦСНЗ», за результатами якого ознак сп`яніння не виявлено.

Частиною 4 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Апеляційний суд погоджується з висновком судді районного суду щодо вказаного вище доказу, оскільки ОСОБА_1 проходив медичний огляд самостійно, у відсутності поліцейського, надані ним результати його огляду на стан алкогольного сп`яніння про те, що у останнього ознак сп`яніння не виявлено, з урахуванням проведеного огляду поза межами 2-х годинного строку з моменту виявлення працівником поліції відповідних ознак є недійсним відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху (ПДР), є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.

Аналіз матеріалів провадження дає підстави для висновку, що дії працівників поліції щодо фіксації правопорушення вчиненого ОСОБА_1 узгоджуються з вимогами ст.266 КУпАП та приписами Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376.

Тому, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстнації, апеляційний суд визнає такими, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги в цілому повторюють клопотання про закриття провадження у справі, які були предметом дослідження суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Апеляційний суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, виходячи з аналізу доказів досліджених судом першої інстанції та перевірених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 травня 2025 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Чауса С.В. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 травня 2025 р. щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя