Справа № 459/2270/24 Головуючий у 1 інстанції: Новосад М. Д.
Провадження № 33/811/149/25 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю захисника - адвоката Юрчака В.В. та прокурора Павленка Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Завади Тараса Романовича та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 16 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 25500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 15.01.2024, перебуваючи на посаді заступника керівника апарату Сокальського районного суду Львівської області, як суб?єкт декларування, відповідно до положень ст.ст. 3, 45 Закону України «Про запобігання корупції», зазначила завідомо недостовірні відомості у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічній за 2022 рік, які відрізняються від достовірних на загальну суму 1 475 174,00 грн, чим не дотримала вимог пп. 7, 9 ч. 1 ст. 46 вказаного Закону.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Завада Т.Р. та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подали апеляційні скарги.

Захисник - адвокат Завада Т.Р. в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник покликається на те, що днем виявлення правопорушення слід вважати 21.06.2024, оскільки в цей день було складено та підписано Довідку про результати проведення повної перевірки декларації в якій чітко зазначено, що у діях суб`єкта декларування встановлено ознаки правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Звертає увагу на те, що строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності збіг 21.12.2024 року, тобто через 6 місяців з дня виявлення правопорушення який співпадає із днем складення Довідки.

Зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу у відсутності ОСОБА_1 , чим грубо порушив вимоги ч. 2 ст. 268 КУпАП, які чітко передбачають, що її присутність під час розгляду справи була обов`язковою.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 покликається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та протиправною.

Звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження суми відповідного подарунку, того факту, що такий отримано особисто ОСОБА_1 як і щодо того, що такий отримано саме у 2022 році.

Зазначає, що притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності було б можливим за умови, що остання була обізнана про факт отримання її чоловіком позики та умисно не відобразила такий у декларації.

У судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про час, дату і місце судового засідання не з`явилась. Натомість захисник - адвокат Юрчак В.В. та прокурор Павленко Р. не заперечили про розгляд апеляційних скарг у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши виступ захисника - адвоката Юрчак В.В., на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про необґрунтованість апеляційних скарг та законність оскаржуваної постанови, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-6 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №41-01/5/24 від 01.08.2024, в якому безпосередньо зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення, та доданими до нього матеріалами, зокрема, копією декларації, довідкою від 21.06.2024 №183/24 Національного агентства з питань запобігання корупції, яка складена за результатами повної перевірки щорічної декларації ОСОБА_1 за 2022 рік, та у якій вказується, що недостовірні відомості, зазначені у декларації, відрізняються від достовірних на загальну суму 1 475 174,00 грн, особовою карткою державного службовця №23, наказом ТУ ДСА України у Львівській області №132/К від 23.09.2014 про призначення ОСОБА_1 на посаду заступника керівника апарату Сокальського районного суду Львівської області, присягою державного службовця, трудовою книжкою, копією договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 07.09.2022, де покупцем виступає чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , витягом про державну реєстрацію прав №33688825 від 02.04.2012, з якого вбачається, що ОСОБА_1 належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної форми власності, розпискою ОСОБА_2 від 01.09.2022 про отримання ним від ОСОБА_3 грошових коштів у сумі 10000 доларів США.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КупАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією по справі не вбачається.

Що стосується посилань захисника - адвоката Завади Т.Р. про закриття справи на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом 6 місяців з дня його виявлення, але не пізніше 2 років з дня його вчинення.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, а також з урахуванням вимог п.7 ст.247, ст.38 КУпАП та роз`яснень ВССУ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією», для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення.

Відповідно до роз`яснення, наданого Комітетом з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності Верховної ради України від 11 вересня 2018 року за вих. 04/18/10-1584, протокол про адміністративне правопорушення складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення (ст. 254 КУпАП), при цьому моментом виявлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, слід вважати момент, коли особа, уповноважена на складання протоколу, здобула можливість за участі особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, здійснити дії, визначені ч.ч.2-4 ст. 256 КУпАП. Зокрема, таким моментом може бути прибуття особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, на запрошення/виклик до органу або посадової особи на складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, судом першої інстанції моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП було визнано дату складання протоколу про адміністративне правопорушення - 01.08.2024.

Разом із тим, на підставі аналізу матеріалів справи вбачається, що 21.06.2024 Управлінням проведення повних перевірок НАЗК за результатами проведення повної перевірки щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, поданої ОСОБА_1 , було складено довідку №183/24 та встановлено, що останньою було зазначено, серед іншого, недостовірні відомості, зазначені у декларації, відрізняються від достовірних на загальну суму 1 475 174,00 грн. внаслідок чого в діях суб`єкта декларування встановлено ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП.

Отже, апеляційний суд констатує, що днем виявлення правопорушення в даному випадку слід вважати саме 21.06.2024, тобто день складення довідки №183/24 за результатами проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, і саме з цієї дати необхідно відраховувати початок 6-ти місячного строку для накладення адміністративного стягнення, який сплив 21.12.2024.

Так, протокол про адміністративне правопорушення №41-01/5/24 стосовно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП складено 01.08.2024.

Судом першої інстанції справу із прийняттям оскаржуваної постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення розглянуто 16.01.2025, тобто після спливу шестимісячного строку з дня виявлення адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та з огляду на приписи ч. 4 ст. 38 КУпАП, апеляційний суд вважає, що у суду першої інстанції не було підстав для накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, оскільки строк накладення адміністративного стягнення, визначений вимогами ст. 38 КУпАП, сплив 21.12.2024.

Апеляційний суд під час розгляду зазначеної справи також враховує практику Європейського Суду з прав людини (п. 137 рішення від 09.01.2013 у справі «Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22.10.1996 у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbingsand Others v. The United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

З урахуванням викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що судом першої інстанції був залишений поза увагою той факт, що на момент розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП спливли строки накладення адміністративного стягнення, встановлені ст. 38 КУпАП.

Пункт 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановлює, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Відтак, у суду першої інстанції не було відповідних правових підстав для накладання стягнення на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП поза межами строків накладення адміністративного стягнення, натомість, провадження у справі підлягало закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника - адвоката Завади Т.Р. підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню, із закриттям провадження у справі стосовно ОСОБА_1 , у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, з мотивів, викладених апеляційним судом вище.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задоволити частково.

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Завади Тараса Романовича задовольнити.

Постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 16 січня 2025 року - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 172 - 6 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк