Справа №750/5844/25
Провадження №3/750/2042/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2025 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі: головуючого судді: Самусь Л.В.,

за участю секретарів: Бублик Т.М., Салтан К.А.,

законного представника: ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, студента 3 курсу КЗ «Чернігівське вище професійне училище» Чернігівської обласної ради, мешканця АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130, ч.2 ст. 126 КУпАП

в с т а н о в и в:

11.04.2025 о 01:01 год. ОСОБА_2 в м. Чернігові по провулку Кривулевського, 2-А, керував транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці у за допомогою приладу Драгер та від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння і медичному закладі у лікаря-нарколога у встановленому законом порядку відмовився, про відповідальність був попереджений, чим порушив п. 2.5 ПДР, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 11.04.2025 о 01:01 год. ОСОБА_2 в м. Чернігів, провулок 1-й Тракторний, керував автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» ПДР, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст. 126 КУпАП.

Постановою суду від 05.05.2025 року матеріали справ об`єднано в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_2 з протоколами, складеними відносно нього, не погодився, вказав, що не керував транспортним засобом. Сказали поліцейські, що не зрозуміло хто був за кермом, а тому нехай суд розбирається. Пам`ятає, що минулого разу при розгляді протоколу складеного на нього за ч.5 ст. 126 КУпАП, суд попереджав його про недопущення протиправної поведінки. Дії працівників поліції, щодо неправомірного складання на нього протоколу, він не оскаржував.

Законний представник ОСОБА_1 вказала, що їй відомо про попередні притягнення сина до адміністративної відповідальності, і вона не розуміє, чого поліцейські на нього складають протоколи.

Опитаний в судовому засіданні в якості свідка поліцейський 1 взводу 3 роти 1 батальйону УПП в Чернігівській області капрал поліції ОСОБА_3 суду показав, що протокол відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП складав він. Так, під час патрулювання побачили авто, зупинили такий за порушення комендантської години. За кермом був ОСОБА_2 , але перескочив на заднє пасажирське сидіння. В автомобілі ще був чоловік, він знаходився на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_2 пересів на заднє пасажирське сидіння. Це було добре видно і камера це зафіксувала. Інший чоловік вказав, що він пасажир. ОСОБА_2 від проходження огляду відмовився. При складанні протоколу ОСОБА_2 вказав, що батька не має, а матір знаходиться за містом. З`явився брат, в його присутності ОСОБА_2 і було ознайомлено з протоколом.

Опитаний в судовому засіданні в якості свідка інспектор 2 взводу 3 роти 1 батальйону УПП в Чернігівській області лейтенант поліції ОСОБА_4 , суду показав, що він складав протокол за ч.2 ст. 126 КУпАП. Так, стверджував, що автомобілем керував саме ОСОБА_2 , і як тільки авто зупинили, той одразу пересів на заднє сидіння. Це зафіксовано на відеозаписі. В автомобілі ще був пасажир, він не керував, пояснив, що вживали разом алкоголь, потім дав проїхатись, бо не бачив ознак сп`яніння у ОСОБА_2 . Підстав складати протокол на пасажира не було. ОСОБА_2 сказав, що буде викликати брата, телефону матері не дав. Брат приїхав на місце зупинки авто і у його присутності склали протокол.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, законного представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог, викладених у ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, обставини адміністративного правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч. 2 ст. 126 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Так, не дивлячись на заперечення ОСОБА_2 своєї вини, його вина у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП, доведена наданими та перевіреними у судовому засіданні доказами, послідовними поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а також дослідженими матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №296902 від 11.04.2025, складеним відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст. 126 КУпАП; відеозаписом до протоколу серії ЕПР1 №296902 від 11.04.2025; протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №296886 від 11.04.2025, складеним відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у ОСОБА_2 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук, від проходження за допомогою Alcotest 6810 ARCE-0238 відмовився; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.04.2025, згідно якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовився від огляду, огляд не проводився; письмовими поясненнями ОСОБА_5 , згідно яких останній вказав, що не знав, що передав керування людині, яка назвалась ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , моїм автомобілем фольксваген, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками сп`яніння; рапортом поліцейського взводу №1 роти №3 БУПП в Чернігівській області ДПП капрала поліції Кирила Саверського від 11.04.2025; відеозаписом до протоколу серії ЕПР1 №296886 від 11.04.2025, відтвореним в судовому засіданні.

Всі вищезазначені докази повністю узгоджуються між собою і не містять будь-яких суперечностей.

Разом з тим, вище приведений аналіз доказів по справі змушує суд критично віднестись до пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її законного представника, і суд за вказаних обставин розцінює такі пояснення, як надані з метою уникнення адміністративної відповідальності за скоєні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 130, ч.2 ст. 126 КУпАП.

Посилання ОСОБА_2 стосовно безпідставного складення на нього вказаних протоколів, оскільки він не керував транспортним засобом, не приймаються судом до уваги, виходячи з наступного.

Слід зазначити, що діючим законодавством про адміністративне правопорушення, зокрема приписом ст. 251 КУпАП, передбачено те, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, користування джерелом підвищеної небезпеки покладає на водія транспортного засобу певні додаткові обов`язки, які пов`язані із необхідністю забезпечення безпечного використання транспортних засобів.

Суд вважає, що таке обмеження прав конкретної особи повністю відповідає інтересам суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку огляду відповідності до п. 2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Так, пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як слідує з переглянутого відеозапису до протоколу, ОСОБА_2 дійсно керував вказаним транспортним засобом, оскільки після зупинки транспортного засобу камерою відеореєстратора на службовому автомобілі працівників поліції зафіксовано, як автомобіль починає хитатись і особа з переднього водійського сидіння пересідає на заднє пасажирське сидіння. Також, під час спілкування поліцейських з чоловіком, який також перебував в автомобілі на передньому пасажирському сидінні, останній зазначив, що він не керував автомобілем, ним керував другий. На пропозицію працівника поліції надати посвідчення водія, ОСОБА_2 вказав, що не хоче, потім сказав, що є неповнолітнім, а також після виявлення у того ознак алкогольного сп`яніння та повідомлення про такі, ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так у медичному закладі. Тобто заперечення ОСОБА_2 дійсного факту керування ним транспортним засобом, спростовується дослідженим в судому засіданні відеозаписом, долученим до протоколу. Окрім того, в матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_5 , згідно яких останній зазначає, що не знав, що передав керування людині, яка назвалась ОСОБА_2 , 05.07.2007, його автомобілем фольксваген, номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками сп`яніння. Після цього, ОСОБА_2 було вказано на необхідність повідомлення батьків про факт зупинки того, однак ОСОБА_2 вказав, що батька він не має, матір знаходиться за містом, телефон матері відмовився надати, а самостійно викликав брата, який по прибуттю на місце відмовився надавити документи. В його присутності ОСОБА_2 було роз`яснено права та складено протоколи. Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку. Дані, що містяться у зазначених джерелах доказів, повністю відповідають фактичним обставинам справи та вказують на вину ОСОБА_2 у порушенні вищезазначених вимог ПДР України та при складанні зазначених адміністративних матеріалів працівниками поліції не було допущено неповноту чи необ`єктивність в оцінюванні дій правопорушника.

З приводу посилань ОСОБА_2 на ту підставу, що з відеозапису не вбачається факту керування транспортним засобом саме ним, слід звернути увагу на особливість правового статусу доказів у провадженні по справах про адміністративні правопорушення.

Статус доказів, перелік джерел, правила їх допустимості визначаються виключно національним законом. Конвенційне право та його тлумачення ЄСПЛ залишає правила допустимості доказів на розсуд держав, з поправкою на вимогу загальної справедливості судового провадження.

Національний припис закону статті 251 КУпАП - встановлює абсолютний характер джерел та змісту доказової інформації по справі «будь-які фактичні дані». Також, на відміну від правил кримінального провадження, КУпАП не містить критеріїв недопустимості доказів.

Під час дослідження письмових пояснень свідка ОСОБА_5 встановлено, що вони відібрані інспектором взводу №2 роти №3 БУПП в Чернігівській області ДПП сержантом поліції Степанцем Олексієм Юрійовичем, та були написані власноручно свідком ОСОБА_5 , при цьому зміст та правильність викладених пояснень свідок засвідчив своїм підписом.

Пояснення у свідка відібрані у встановленому законом порядку, містять необхідні реквізити, підписані свідком без застережень та в матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що вказане пояснення свідок давав внаслідок впливу на нього.

Тобто, суд відхиляє твердження ОСОБА_2 про те, що належних доказів керування саме ним транспортним засобом надано не було, свідком ОСОБА_5 з цього приводу було надано письмові пояснення, крім того, з відеозапису слідує, що після зупинки транспортного засобу ОСОБА_2 пересів на заднє пасажирське сидіння, і з письмових пояснень ОСОБА_5 слідує, що він передав керування своїм транспортним засобом людині, яка представилась ОСОБА_2 , 05.07.2007, тобто такий 11.04.2025 о 01:01 год. в м. Чернігові по провулку Кривулевського, 2-А, керував транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

При цьому судом враховується також те, що ОСОБА_2 , дії працівників поліції щодо складання саме відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення за ч.1 ст. 130, ч.2 ст. 126 КУпАП, не оскаржував, доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколах про адміністративні правопорушення та додатках до них, - суду не скеровував.

Суд ставить під сумнів твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про те, що він не керував транспортним засобом, надавши їм критичну оцінку, оскільки така версія подій спростовується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів та свідчить про намагання винної особи уникнути відповідальність за вчинене правопорушення.

Тобто, об`єктивні докази, які б спростовували вину ОСОБА_2 , суду надані не були.

Згідно ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Таким чином, вказана норма закріплює право суду, а не обов`язок, застосувати до неповнолітнього заходи впливу передбачені ст. 24-1 КУпАП.

При цьому, судом враховується, що ОСОБА_2 вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, яке підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, що встановлено ст. 9 КУпАП. Крім того, суд зауважує, що адміністративні правопорушення ОСОБА_2 вчиняє систематично, під час зупинки транспортного засобу під його керуванням 11.04.2025, останній намагається уникнути відповідальності за скоєне і пересідає на заднє пасажирське сидіння. При цьому, факт керування транспортним засобом без посвідчення водія та в стані алкогольного сп`яніння, був не поодинокий, що слідує з наявної інформації в КП «Д-3», оскільки постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.06.2024 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126, ч.3 ст. 122, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і на підставі ст. 241 КУпАП застосовано щодо нього як захід впливу попередження, постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.03.2025 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, і на підставі ст. 24-1 КУпАП застосовано щодо нього як захід впливу попередження, однак ОСОБА_2 не зробив для себе відповідних висновків, а продовжував вчиняти адміністративні правопорушення керувати транспортним засобом, та ще й маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння, і як слідує з пояснень матері того в судовому засіданні, така обізнана про раніше вчиненні правопорушення сином, а тому суд, враховуючи вчинення останнім зазначених правопорушень неодноразово, що є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху, приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_2 заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності вбачається, що вони узгоджуються між собою та доводять винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень за ч.2 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП «поза розумним сумнівом», оскільки зміст та суть наявних доказів виключає будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом судового розгляду.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена наданими та перевіреними у судовому засіданні доказами.

Зі змісту ч.2 ст. 36 КУпАП слідує, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення із числа вчинених.

Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення, враховуються характер вчиненого правопорушення, дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, приймається до уваги відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, в зв`язку з чим є підстави для накладення стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, за ч.2 ст. 126 КУпАП - штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є достатнім для виховання вищезазначеної особи, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як нею, так і іншими особами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 7, 9, 23, 33, 36, 283, 284 п. 1, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення

п о с т а н о в и в:

Притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень, відповідно до ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Л.В. Самусь