Справа № 703/3184/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Ігнатенко Т.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаського району Черкаської області, справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

21 травня 2025 року поліцейським СРПП відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Коломійцем Р.В. складено протокол серії ВАД №690408 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, відповідно до якого, ОСОБА_1 20 травня 2025 року близько 09 години 00 хвилин в АДРЕСА_2 , вчинив психологічне та фізичне насильство відносно дружини ОСОБА_2 , а саме висловлювався нецензурною лайкою та наносив удари по обличчю, внаслідок чого завдана шкода психологічному та фізичному здоров`ю ОСОБА_2 .

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що проживає спільно зі своєю дружиною ОСОБА_2 в АДРЕСА_2 . Дійсно 20 травня 2025 року у ранковий час, перебуваючи за місцем проживання, між ним та його дружиною виник словесний конфлікт, оскільки він пізно прийшов додому. Не заперечує, що під час вказаного конфлікту, він висловлювався у бік дружини нецензурною лайкою, однак заперечує факт нанесення ударів по її обличчю. Вказує, що коли дружина наближалася до нього під час вказаного конфлікту, він відштовхував її, при цьому інших дій відносно неї він не вчиняв. Після конфлікту вони розійшлися по різним кімнатам. 21 травня 2025 року його дружина викликала працівників поліції, які склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення. У подальшому, він помирився з дружиною.

Суддя, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення, серед іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №690408 від 21 травня 2025 року, працівник поліції стверджує, що ОСОБА_1 20 травня 2025 року близько 09 години 00 хвилин в АДРЕСА_2 , вчинив психологічне та фізичне насильство відносно дружини ОСОБА_2 , а саме висловлювався нецензурною лайкою та наносив удари по обличчю, внаслідок чого завдана шкода психологічному та фізичному здоров`ю ОСОБА_2 , та такі дії ОСОБА_1 працівник поліції кваліфікував за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, обов`язковою умовою настання адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, є наявність наслідків правопорушення у вигляді завдання відповідної шкоди, натомість аналогічне діяння, яким така шкода не була завдана, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, на підтвердження вчинення ОСОБА_1 дій, які працівником поліції кваліфіковані за ч.1 ст.173-2 КУпАП, та викладені у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №690408 від 21 травня 2025 року, додано: рапорт поліцейського СРПП відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Федорової Д.К. від 22 травня 2025 року; протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 21 травня 2025 року; письмові пояснення ОСОБА_2 від 21 травня 2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 21 травня 2025 року; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 21 травня 2025 року; терміновий заборонний припису серії АА №490652 від 21 травня 2025 року.

Так, рапорт поліцейського СРПП відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Федорової Д.К. від 22 травня 2025 року не містить жодних відомостей про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, обставини якого викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, натомість містить відомості про повідомлення ОСОБА_2 21 травня 2025 року працівників поліції про те, що 21 травня 2025 року о 14 годині 07 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , колишній співмешканець забрав інструменти домашнього вжитку заявниці та відніс до сусідів. При цьому, згідно результатів відпрацювання даного виклику встановлено, що прибувши на місце виклику заявниця повідомляла, що між співмешканцем виникла словесна перепалка з приводу того, що співмешканець забрав інструменти домашнього вжитку заявниці та відніс до сусіда. Даний конфлікт було вичерпано на місці події. Заявниця від написання заяви відмовилась та від надання пояснень учасники події відмовилися. Від заявник було відібрано зустрічну заяву.

Одночасно, суддя звертає увагу, що події, які відбулися між ОСОБА_2 та її співмешканцем, про які зазначені у вищевказаному рапорті, відбулися 21 травня 2025 року, натомість у протоколі про адміністративне правопорушення працівник поліції вказує на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення 20 травня 2025 року.

Як вбачається з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 21 травня 2025 року, ОСОБА_2 повідомила працівників поліції про те, що 20 травня 2025 року близько 09 години 00 хвилин за місцем проживання співмешканець ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме виклювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та наносив удари по тілу.

Будь-якої іншої інформації вищевказаний протокол не містить.

У своїх письмових поясненнях від 21 травня 2025 року ОСОБА_2 зазначила, що проживає разом з співмешканцем ОСОБА_1 20 травня 2025 року близько 09 години 00 хвилин в них виник конфлікт на ґрунті того, що він нічого не допомагає по господарству. В ході конфлікту ОСОБА_4 почав ображати її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, наніс декілька ударів по обличчю та по тілу, схопив за волосся та почав тягнути. Дані дії продовжувалися близько до 15 години 00 хвилин, після чого вони розійшлися по різні сторони і вони не розмовляли. 21 травня 2025 року вона викликала поліції для фіксації даного порушення.

Однак, вищевказані пояснення ОСОБА_2 не узгоджуються та суперечать відомостям щодо причин виклику працівників поліції, які відображені у поліцейського СРПП відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Федорової Д.К. від 22 травня 2025 року, та викладені вище, внаслідок чого пояснення ОСОБА_2 , з урахуванням будь-яких інших доказів, які їх підтверджують, а також заперечень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 щодо застосування відносно потерпілої фізичного насильства, суддею піддаються сумніву.

При цьому, ні у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 21 травня 2025 року, ні у своїх письмових поясненнях ОСОБА_2 не вказувала на наявність наслідків від вчинення ОСОБА_1 зазначених нею дій.

Форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 21 травня 2025 року та терміновий заборонний припису серії АА №490652 від 21 травня 2025 року, не містять інформації про конкретні дії ОСОБА_1 , внаслідок яких такі документи були складені, а так само і наслідків таких дій.

Таким чином, вищевказані документи, які додані до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, не підтверджують зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №690408 від 21 травня 2025 року обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, у частині нанесення ОСОБА_1 ударів по обличчю потерпілої ОСОБА_2 та наслідків дій ОСОБА_1 у вигляді завдання потерплій шкоди психічному та фізичному здоров`ю ОСОБА_2 .

Отже, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення неможливо встановити, на підставі яких доказів працівник поліції дійшов висновку про те, що діями ОСОБА_1 була завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілій ОСОБА_2 , яка, при цьому, про наявність такої шкоди працівнику поліції не повідомляла.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні в справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без підтвердження іншими доказами обставин, які в ньому зазначені, не є доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що під час судового розгляду не встановлена наявність належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 щодо потерпілої ОСОБА_2 фізичного насильства, а також наявності наслідків дій ОСОБА_1 , які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, у вигляді завдання шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілій ОСОБА_2 , суддя приходить до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір стягується виключно у разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, судовий збір з нього стягненню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.40-1, 173-2, 247, 251, 252, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.В. Ігнатенко