П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/514/25

Провадження №3/377/222/25

10 червня 2025 року суддя Славутицького міського суду Київської області Малишенко Т.О.., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що надійшла з ПОГ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

У С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу серії ВАВ № 933694 від 29.05.2025, 29 травня 2025 року о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно свого пасинка ОСОБА_3 , а саме умисні дії психологічного характеру, які виражались у образах та висловлюванні на його адресу нецензурною лайкою, спричинивши шкоду психічному здоров`ю потерпілого, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав та пояснив, що 29.05.2025 у нього виникла сварка з дружиною ОСОБА_4 . Образившись на нього, вона зателефонувала своїй дочці ОСОБА_5 та повідомила про дану сварку. Через деякий час, її дочка разом із її сином ОСОБА_3 та невісткою ОСОБА_6 приїхали до них додому та викликали на місце працівників поліції. Претензій до своєї дружини ОСОБА_4 він не мав, тому через те, що діти викликали працівників поліції, у них знов виникла обопільна сварка із пасинком ОСОБА_3 .

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю за необхідне зробити наступний висновок.

Відповідно до ч. 1 ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно із ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 173? КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ознаками вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Отже, об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173? КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, під домашнім насильством психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173? КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173? КУпАП, надано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 933694 від 29 травня 2025 року; рапорт старшого інспектора чергового відділу поліції № 2 (м. Славутич) Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області Очканя Ю.В. від 29.05.2025; заяву ОСОБА_3 від 29.05.2025; письмові пояснення ОСОБА_3 від 29.05.2025; письмові пояснення ОСОБА_6 від 29.05.2025; письмові пояснення ОСОБА_5 від 29.05.2025; письмові пояснення ОСОБА_4 від 29.05.2025; письмові пояснення ОСОБА_1 від 29.05.2025; форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, складену 29.05.2025 поліцейським СРПП ВП № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Ситенком Ю.М.; копію термінового заборонного припису кривдника серії АА № 205488, складеного 29.05.2025 інспектором СРПП ВП № Вишгородського РУП ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції Посмітним В.О.; копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 ; копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 ; копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 , копію свідоцтва про народження ОСОБА_3 .

З матеріалів, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, з письмової заяви ОСОБА_3 від 29.05.2025, письмових пояснень ОСОБА_3 від 29.05.2025, письмових пояснень ОСОБА_1 від 29.05.2025, письмових пояснень ОСОБА_5 від 29.05.2025, вбачається, що 29.05.2025 о 13:30 годині між ОСОБА_1 та його пасинком ОСОБА_3 виникла обопільна словесна сварка.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства в сфері запобігання та протидії домашньому насильству, свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

В той час, як під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин, але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

Таким чином, наявна конфліктна ситуація, яка виникла між ОСОБА_1 та його пасинком ОСОБА_3 , не може свідчити про вчинення психологічного насильства, як форми домашнього насильства, в розумінні вимог ч.1 ст. 173? КУпАП та статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства».

Документи, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, не містять відомості про обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173? КУпАП, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім цього, матеріали, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема письмова заява ОСОБА_3 від 29.05.2025, письмові пояснення ОСОБА_3 від 29.05.2025, не містять в собі відомостей про завдану шкоду фізичному або психічному здоров`ю потерпілому ОСОБА_3 внаслідок протиправних дій ОСОБА_1 .

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю

Положеннями ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, які отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як у цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Згідно із ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з конституційного принципу поділу влади, завдань та функцій судочинства, будь-яка зміна формулювання суті правопорушення, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, не допустима і є порушенням встановленого у державі правового порядку, а також порушення права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи, що недоведена подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173? КУпАП, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення, то провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП підлягає закриттю із підстав, передбачених п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 283-284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т. О. Малишенко