Справа № 553/1374/25
Провадження № 3/553/411/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30.05.2025м. Полтава

Суддя Подільського районного суду міста Полтави Грошова Н.М.

за участю секретаря судового засідання - Сіомашко В.Р.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

потерпілого - ОСОБА_2 ,

представника потерпілого - адвоката Слуцького О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонер, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

В провадження Ленінського районного суду міста Полтави 03.04.2025 надійшли матеріали у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 269507 від 12.03.2025, 11.03.2025 о 13:15 год. в м. Полтава, вул. Миру, буд. 1, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Mercedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , в напрямку вул. Небесної Сотні та при зміні напрямку руху не впевнився в безпеці маневру та скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку з правого боку. Внаслідок пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 10.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 269517 від 12.03.2025, 11.03.2025 о 13:15 год. в м. Полтава, вул. Миру, буд. 1, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Mercedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи причетним до дорожньо транспортної пригоди, місце пригоди залишив, чим порушив п. 2.10 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, передбачених ст. 122-4 КУпАП та ст. 124 КУпАП не визнав, зазначив, що 11.03.2025, керуючи транспортним засобом «Mercedes Benz», рухався головною дорогою по вул. Миру в м.Полтаві в напрямку вул. Небесної Сотні, зі швидкістю приблизно 45 км/год. В автомобілі, на передньому місці пасажира, знаходилась його дружина ОСОБА_3 . Біля правої сторони стояли припарковані автомобілі. Перед перехрестям з вул. Небесної Сотні, головна дорога вул. Миру змінює напрямок направо та звужується. До моменту ДТП рухався приблизно по середині проїзної частини та не змінював напрямок руху, рухався згідно встановлених дорожніх знаків по головній дорозі. На вказаній ділянці однорядний рух, обгін заборонено. Раптом з правої сторони його почав випереджати автомобіль Volkswagen Passat на великій швидкості, який не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого сталося зіткнення задньої частини автомобіля Volkswagen Passat з передньою частиною автомобіля Mercedes Benz. Зазначає, що головна дорога змінює напрямок руху та на вказаній ділянці місця для обгону не має, на цій проїжджій частині всього одна смуга руху в кожному напрямку, тож водій ОСОБА_2 не мав права його випереджати. Після зіткнення зупинився, автомобіль Volkswagen Passat також зупинився, він підійшов до водія Volkswagen Passat, запитав що він хоче, запропонував скласти європротокол, ОСОБА_2 відмовився від оформлення європротоколу та будь-яких претензій не зазначив, не вказував на те, що збирається викликати поліцію. У зв`язку з чим, поліцію не викликав, сів та поїхав. Також вказав, що заперечує проти схеми місця ДТП, так як підписував вже готову схему, при цьому його не запрошували на її складання.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що рухався по вул. Миру в м.Полтаві, керуючи автомобілем Volkswagen Passat зі швидкістю не більше 50 км/год. При русі тримався правої сторони та об`їхавши припарковані транспортні засоби, повернувся на крайню праву частину дороги. Транспортний засіб Mercedes Benz рухався попереду по лівій частині дороги, яка межує із зустрічним напрямком руху. Перед перехрестям з вул. Небесної Сотні почав виконувати випередження автомобіля Mercedes Benz з правої сторони. Однак автомобіль Mercedes Benz почав змінювати напрямок руху та зміщатись вправо. Коли він проїхав транспортний засіб ОСОБА_1 на 2/3 та завершував проїзд, відбулось зіткнення з його автомобілем. Вважає, що саме водій автомобіля Mercedes Benz внаслідок неуважності, так як не дивився в дзеркало заднього виду та праве бокове дзеркало, змінюючи напрямок руху, не впевнився в безпеці маневру, внаслідок чого сталося ДТП. Зазначає, що з урахуванням ширини проїзної частини - 6 м 7 см, тобто наявні дві суміжні смуги, він здійснював випередження по своїй смузі руху. Після зіткнення зупинився першим, автомобіль Mercedes Benz зупинився попереду. Вийшли з автомобілів, сказав, що викликаю поліцію, на що водій автомобіля Mercedes Benz відповів: «Викликай». Після чого водій автомобіля Mercedes Benz поїхав з місця ДТП, а він викликав та дочекався приїзду поліції. Пропозицій щодо оформлення європротоколу від ОСОБА_4 не надходило. Поліції повідомив, що інший учасник залишив місце ДТП.

Потерпілим ОСОБА_2 також подані до суду письмові пояснення з додатками.

Так, ОСОБА_2 в письмових поясненнях зазначає, що для спростування тверджень ОСОБА_1 , звертає увагу на фактичну кількість смуг руху в одному напрямку по вул. Миру, 1 у м. Полтаві та визначення, що таке смуга руху. Зі змісту абз. 81 п. 1.10 ПДР, необхідно розуміти, що смуга руху повинна мати ширину не менше 2,75 м, і може бути або не бути позначена дорожньою розміткою. Тим самим, повздовжня смуга проїзної частини без розмітки, яка складає ширину 5, 5 м, вважається такою, що має дві смуги руху. Схемою ДТП визначено ширину проїзної частини по вул. Миру, 1 у м. Полтаві в одному напрямку руху - 6,07 м. Тобто, загальна ширина проїзної частини в обох напрямках руху складає -12,14 м. Напрямок руху по якому рухався його транспортний засіб та ОСОБА_1 має- ширину - 6, 07 м. та немає дорожньої розмітки, що здійснює візуальний поділ на смуги. Отже, враховуючи визначення смуги руху, що зазначене в абз. 81 п. 1.10. ПДР за наявності ширшій проїзної частини по вул. Миру, 1 у м. Полтаві в одному напрямку - 6,07 м, твердження ОСОБА_1 про те, що він не порушив вимоги ПДР, зокрема, дотримався безпечної дистанції (п. 13.1. ПДР) не відповідає дійсності.

Наявний відеозапис відеореєстратора ОСОБА_1 , на 23 - 25 секунді якого вбачається, що його транспортний засіб рухався зі швидкістю 40-43 км/год. Він рухався зі швидкістю, яка не перевищує 50 км/год. Вказаний запис відеореєстратора підтверджує це, адже ОСОБА_1 рухався зі швидкістю, яка дозволяла попутному транспортному засобу, що пересувається у межах допустимої швидкості (50 км/год.) випередити його. Таким чином, твердження ОСОБА_1 щодо перевищення ним швидкості не мають документального підтвердження та суперечать матеріалам справи.

Внаслідок того, як ОСОБА_1 проїхав ділянку дороги, на якій були праворуч запарковані транснортні засоби, він змінив траєкторію руху, внаслідок чого здійснював рух якнайближче до правого краю проїзної частини, як цього вимагає п. 11.2. ПДР. Згідно п. 11.2. ПДР забороняється з праного боку здійснювати випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом. У даному випадку така заборона не застосовується, адже проїзна частина по пул. Миру 1 у м. Полтаві повертає направо - вул. Небесної Сотні (а не ліворуч).

У судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що з вул. Миру він повертав праворуч на вул. Небесної Сотні, покажчик повороту він не вмикав. Тобто, ОСОБА_1 змінював траєкторію руху (зліва - направо) на праву смуху руху, у якій рухався його транспортний засіб, без ввімкнення покажчика повороту.

Зазначає, що мав право рухатися у правій смузі руху проїзної частини, за наявності двох смуг руху в одному напрямку, без звуження дороги, не змінював напрямок руху, не перевищував швидкість руху, дотримувався безпечного інтервалу та дистанції, а ОСОБА_1 навпаки порушив пп. 9.4, 10.1, 1.10 та 11.3 ГІДР, вважаю за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Представник потерпілого ОСОБА_2 адвокат Слуцький О.В. в судовому засіданні зазначив, що ДТП сталася внаслідок порушення ПДР водієм транспортного засобу Mercedes Benz та надав пояснення аналогічні позиції, яка викладена в письмових поясненнях.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник просили не досліджувати файли на диску, який долучений до клопотання від 28.05.2025, так як при спробі в судовому засіданні відтворити файли, встановлено неможливість їх відтворення з урахуванням помилки, яка здійснена при їх записі.

У судовому засіданні за клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, здійснено допит свідка ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_3 повідомила суду, що 11.03.2025 разом із чоловіком ОСОБА_1 їхала в м. Полтава по вул. Миру на автомобілі «Mercedes Benz» під керуванням чоловіка. Рухались по головній дорозі, однак, раптово з`явився автомобіль, який здійснював обгін з правої сторони, при цьому проїхати там було не можливо, внаслідок чого відбулось зіткнення. Вона знаходилась на передньому місці пасажира та коли чоловік вийшов з автомобіля, відкрила двері та чула розмову. З розмови зрозуміла, що претензій один до одного не мають, про виклик поліції також не зазначалось.

Заслухавши в судовому засідання ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 та його представника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, відтворивши та дослідивши в судовому засіданні відеозапис з відеореєстратора встановленого в автомобілі Mercedes Benz, на якому зафіксовано момент ДТП, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КпАП України, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 269507 від 12.03.2025, вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п. 10.1 ПДР, кваліфікація адміністративного правопорушення - ст. 124 КУпАП.

Так, п. 10.1. ПДР визначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Нормами статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В судовому засідання досліджені:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 269507 від 12.03.2025;

- схема місця ДТП, яка сталася 11.03.2025 в м. Полтаві по вул. Миру, 1, яка підписана учасниками ДТП без зауважень, де зазначені об`єкти: транспортні засоби, місце зіткнення, напрямок руху, дорожні знаки, перелік пошкоджень транспортних засобів. Так, зі схеми вбачається, що проїзна частина дороги в місці ДТП по вул. Миру в напрямку до перехрестя з вул. Небесної Сотні в м.Полтаві має лише одну смуга руху в цьому напрямку шириною 6,07 м., без нанесення горизонтальної розмітки. На вказаній ділянці головна дорога по вул. Миру змінює свій напрямок направо, що підтверджується встановленими дорожніми знаками 2.3. «Головна дорога» та 7.8. «Напрямок головної дороги» та звужується. Зіткнення відбулось правою передньою частиною автомобіля Mercedes Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , із лівою задньою частиною автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з НОМЕР_2 , на цій смузі руху на відстані 2,37 м та 3,7 від лівого та правого краю дороги.

- пояснення учасників ДТП ОСОБА_1 від 12.03.2025 та ОСОБА_2 від 11.03.2025;

- відеозапис з відеореєстратора встановленого в автомобілі Mercedes Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , який за клопотання особи, яка притягується до адміністративно відповідальності, на запит суду надано Управлінням патрульної поліції в Полтавській області.

Так, з відеозапису відеореєстратора встановленого в автомобілі Mercedes Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , який відтворений в судовому засіданні, де зафіксовано момент ДТП за участю транспортних засобів «Mercedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , та «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 , вбачається, що до моменту ДТП автомобіль Mercedes Benz під керуванням водія ОСОБА_1 рухається по вул. Миру по своїй смузі руху ближче до лівої сторони проїзної частини, оскільки біля правої сторони стоять припарковані автомобілі. Проїзна частина не має поділу на суміжні смуги руху в одному напрямку. Перед встановленими дорожніми знаками про зміну напрямку головної дороги та початком звужування проїжджої частини автомобіль плавно зміщується ближче до середини проїжджої частини для продовження руху відповідно до встановленого дорожнього знаку, в цей час, зі швидкістю значно більшої ніж у автомобіля Mercedes Benz, з правої сторони автомобіль Volkswagen Passat, д.н.з НОМЕР_2 здійснює випередження та відбувається зіткнення задньої частини автомобіля Volkswagen Passat з передньою частиною автомобіля Mercedes Benz.

Судом також в ході розгляду були досліджені всі надані сторонами докази.

При цьому суд звертає увагу, що постанова Подільського районного суду міста Полтава від 16.05.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, яка надана ОСОБА_1 та долучена до матеріалів справи не набрала законної сили.

Щодо схеми організації руху на ділянці дороги де сталася ДТП, яка надана на запит адвоката Слуцького О.В. Управлінням ЖКГ виконавчого комітету Полтавської міської ради, суд зазначає, що зазначені у даній схемі відомості не відповідають відомостям, що зазначені в схемі місця ДТП та містяться на відеозаписі з відеореєстратора.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачаться на його користь.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в даній ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.

Так, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, не можуть бути достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1.Правил дорожнього руху, а надані до суду матеріали не містять беззаперечних доказів того, що причиною ДТП було порушення саме водієм ОСОБА_1 вимог ПДР, з урахування даних відеозапису з відеореєстратора встановленого в автомобілі Mercedes Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , який відтворений в судовому засіданні, де зафіксовано момент ДТП за участю транспортних засобів транспортних засобів «Mercedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , та «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 , з якого вбачається порушення ПДР водієм транспортного засобу Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Суд виходить з того, що дорожній рух становить діяльність з підвищеним ризиком, тому на всіх учасників дорожнього руху покладається обов`язок дотримуватися не лише чітко визначених правил, але й загальних засад безпеки руху, що визначаються дорожньою обстановкою, що склалася.

Так, характер пошкоджень транспортних засобів свідчать про те, що автомобіль Volkswagen Passat їхав з більшою швидкістю та здійснював випередження з правої сторони автомобіля Mercedes Benz, який рухався своєю смугою з дотриманням безпечних бокових інтервалів. На вказані ділянці відсутні суміжні смуги руху, головна дорога змінює свій напрямок та звужується, а тому не можна виконувати маневр випередження, так як не буде дотримано безпечний інтервал.

Суд вважає позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що відсутності в його діях порушення п. 10.1 ПДР, обґрунтованою, яка підтверджена доказами, що досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до загальних положень КУпАП, суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення та здійснювати перекваліфікацію дій порушника. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленим законом.

Суд, ретельно дослідивши та перевіривши усі наявні в справі докази, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні даного правопорушення в судовому засіданні встановлено не було. При цьому, всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про наявність порушення в діях водія ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, які були причиною настання ДТП.

За таких обставин, провадження у справі за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно підпункту (а) пункту 2.10 Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Згідно підпункту д) пункту 2.10. Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.

Пунктом 2.11. Правил дорожнього руху передбачено, якщо внаслідок дорожньо-транспортної пригоди немає потерпілих та не завдано матеріальної шкоди третім особам, а транспортні засоби можуть безпечно рухатися, водії (за наявності взаємної згоди в оцінці обставин скоєного) можуть прибути до найближчого поста або до органу Національної поліції для оформлення відповідних матеріалів, попередньо склавши схему пригоди та поставивши підписи під нею.

Третіми особами вважаються інші учасники дорожнього руху, які через обставини виявились причетними до дорожньо-транспортної пригоди.

У разі настання контактної (наявне зіткнення) дорожньо-транспортної пригоди за участю лише двох забезпечених транспортних засобів, за умови заподіяння шкоди майну виключно у вигляді пошкодження (знищення) транспортного засобу, незаподіяння шкоди життю та здоров`ю фізичних осіб, відсутності у водіїв обох транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, впливу лікарських засобів (лікарських препаратів), що знижують увагу та швидкість реакції, а також за умови досягнення згоди таких водіїв щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, такі водії мають право без залучення відповідних підрозділів Національної поліції спільно скласти для надання страховику повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду у паперовій чи електронній формі за формою і відповідно до інструкції, затверджених Моторним (транспортним) страховим бюро. Після складення такого повідомлення водії транспортних засобів мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформування відповідних підрозділів Національної поліції про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Щодо пояснень ОСОБА_1 про те, що він залишив місце ДТП так як другий учасник ДТП на його пропозиції скласти європротокол відмовився та не мав претензій, не повідомляв про необхідність виклику поліції, суд зазначає, що у даному випадку водій ОСОБА_1 , з урахування не вчинення учасниками ДТП дій визначених Пунктом 2.11. Правил дорожнього руху, як учасник дорожнього руху причетний до дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язаний був виконувати вимоги підпункту (а) пункту 2.10 Правил дорожнього руху.

Так, суд приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, водій ОСОБА_1 реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону.

Враховуючи положення ст. 33 КУпАП, суддя при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступень його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

При призначенні стягнення, суд враховує те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень та приходить до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ст.122-4 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_5 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн. (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40-1, 122-4, 247, 283, 284 КУпАП, ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави (стягувач Державна судова адміністрація України, місцезнаходження: вул. Липська, буд. 18/5, м. Київ, 01601, ) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Полтави протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Повний текст постанови складено 09.06.2025.

Суддя Н.М. Грошова