ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 636/2337/25 Головуючий суддя І інстанції Карімов І.В.
Апеляційне провадження № 33/818/820/25 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ст.173 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

за участю секретаря - Вакули Н.С.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Чугуївського міського суду Харківської області від 24 березня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою справу про адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито через закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Постановою встановлено, що 19.12.2024 року о 21.30 год., ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного ходив по під`їзду стукав у двері, висловлювався нецензурною лайкою, в ході чого порушив громадський порядок і спокій громадян, про що складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 257451 від 20.12.2024 року.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Чугуївського міського суду Харківської області від 24.03.2025 щодо нього, а провадження у справі закрити.

Свої апеляційні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він не вчиняв інкриміноване йому адміністративне правопорушення та він лише намагався потрапити до квартири, яку раніше орендував, щоб забрати свої речі, але двері йому відчинив невідомий йому чоловік, який повідомив, що ніяких речей йому не віддасть, у зв`язку з чим ним було прийнято рішення викликати працівників поліції. В подальшому йому стало погано через приступ епілепсії, він злякався за своє життя та здоров`я і почав стукати у двері сусідів, щоб останні допомогли йому та викликали швидку допомогу, що ними не було зроблену, у зв`язку з чим він вийшов на вулицю, де йому стало легше. Зазначає, що коли він був біля під`їзду будинку, приїхали працівники поліції, які поспілкувалися з невідомим чоловіком, який мешкав в квартирі, яку він раніше орендував, але останній не віддав їм його речі. Далі поліцейські порадили йому взяти довідку про ВПО з Центру соціального захисту для того, щоб вони допомогли забрати його речі з орендованої раніше квартири. При цьому, сусіди під час спілкування з працівниками поліції не заявляли будь-яких скарг на нього.

Крім того, апелянт зазначає, що працівники поліції не надали усіх необхідних доказів у цій справі, що призвело до прийняття несправедливого та необґрунтованого судового рішення.

До початку апеляційного розгляду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, також просив поновити йому пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Чугуївського міського суду Харківської області від 24.03.2025 , посилаючись на те, що судовий розгляд в суді першої інстанції було проведено за його відсутності та про оскаржуване судове рішення він дізнався лише 26.03.2025, після чого він склав апеляційну скаргу і подав її до апеляційного суду протягом десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Перевіряючи доводи ОСОБА_1 щодо поважності пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження, а також дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), апеляційний суд дійшов висновку про необхідність поновлення цього строку на подачу апеляційної скарги лише з метою належного дотримання конституційних засад забезпечення доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення, у зв`язку з чим відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Вислухавши доводи ОСОБА_1 , який спочатку підтримав свою апеляційну скаргу, а потім вважав необхідним залишити оскаржувану постанову без змін, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Отже, суд, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні за результатами їх дослідження та оцінки висновки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

У рішенні Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року відображено послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними судами.

Положеннями ст.9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення - сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до адміністративної відповідальності.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

При цьому, суд (суддя) повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ "Коробов проти України" №39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

У п. 4.1 рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 КСУ дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Приписами ст. ст. 221, 280 та 284 КУпАП у їх сукупному зв`язку встановлено, що судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема і ст. 173 цього Кодексу.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД від 20.12.2024, 19.12.2024 о 21.30 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , в стані алкогольного ходив по під`їзду стукав у двері, висловлювався нецензурною лайкою, в ході чого порушив громадський порядок і спокій громадян, за що передбачена адміністративна правопорушення з ст.173 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Отже, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 38 КУпАП, у цій справі за протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД від 20.12.2024 трьохмісячний строк для накладення адміністративного стягнення спливав 19.03.2025.

Разом з цим, адміністративний матеріал за протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД від 20.12.2024, надійшов до Чугуївського міського суду Харківської області лише 24.03.2025, тобто після строків встановлених за ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Крім того, під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 спочатку підтримував свою апеляційну скарга, просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі, але в подальшому останній фактично відмовився від своїх апеляційних вимог, оскільки головуючим було роз`яснено ОСОБА_1 , що його не було притягнуто до адміністративної відповідальності та справу було закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП через закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП.

Таким чином, в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 відмовився від своїх апеляційних вимог та погодився з оскаржуваною постановою в частині закриття справи.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги.

За таких обставин, закриваючи провадження у справі, суд правильно виходив з того, що на час розгляду справи в суді першої інстанції - 24.03.2025 строк, передбачений статтею 38 КУпАП сплинув 19.03.2025, у зв`язку з чим суд дійшов обґрунтованого висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Більш того, апеляційним судом не встановлено порушень норм КУпАП при розгляді справи в суді першої інстанції, які потягли б необхідність скасування оскаржуваної постанови суду.

Отже, під час апеляційного перегляду встановлено, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо закриття справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП через закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП, у зв`язку з чим подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді Чугуївського міського суду Харківської області від 24 березня 2025 року задовольнити, поновивши йому цей строк.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Чугуївського міського суду Харківської області від 24 березня 2025 року, якою закрито справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, через сплив строків накладення адміністративного стягнення залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков