Справа № 465/9965/24 Головуючий у 1 інстанції: Рудаков Д. І.
Провадження № 33/811/225/25 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., при секретарі Уліцькій Л.Я., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Гончарова М.С., під час розгляду у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції заяви адвоката Гончарова М.С. про відвід судді Урдюк Тетяни Миколаївни у справі за апеляційною скаргою захисника Турчак М.В. з доповненнями адвоката Гончарова М.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 03 лютого 2025 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір у сумі 605 грн 60 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 09.12.2024 о 22:20 по вул. Г. Чупринки, 68 у м. Львові, керував транспортним засобом «Шкода Фабія», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (неприродна блідість обличчя, виражена тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився у медичному закладі КНП ЛОР МЦПТУ та ТУ вул. Кульпарківська, 95, що стверджується висновком №003058 від 09.12.2024, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді суду першої інстанції, адвокат Турчак М.В. подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 03 лютого 2025 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Захисник Гончаров М.С. подав доповнення до апеляційної скарги.

Під час апеляційного розгляду цієї справи, адвокат Гончаров М.С. заявив судді ОСОБА_2 відвід, обґрунтовуючи його наявністю обставин, які викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості головуючого судді. Підставою для відводу стала часткова відмова суддею Урдюк Т.М. у задоволенні поданих клопотань адвокатом.

Заслухавши думку захисника Гончарова М.С., ОСОБА_1 , який не підтримав клопотання адвоката про відвід, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення визначається цим Кодексом та іншими законами України (ст. 246 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію і практику ЄСПЛ як джерело права. Як встановлено рішенням ЄСПЛ у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року, провадження у справах про адміністративні правопорушення вважається кримінальними у розумінні Конвенції. У справі «Надточій проти України» ЄСПЛ зазначив, що Уряд України визнав кримінально-правовий характер КУпАП.

За викладених обставин, апеляційний суд приходить до висновку про наявність правових підстав при вирішенні питання щодо заявленого відводу, застосувати норми КПК України, які регламентують вирішення питання відвід у кримінальному провадженні.

Положеннями ст. 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного у кримінальному провадженні. До таких обставин, зокрема, належить наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді, судді або присяжного.

Статтею 80 КПК України встановлено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Частина 1 ст. 129 Конституції України встановлює, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Положеннями статей 75, 76 КПК України передбачено вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в розгляді кримінального провадження.

Пунктом 4 ст. 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумніви у його неупередженості.

У цьому випадку оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Апеляційний суд акцентує увагу, що для відведення судді з підстав упередженості необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді. Водночас, не може слугувати підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Перевіряючи доводи захисника Гончарова М.С. про відвід судді Урдюк Т.М., на предмет їх обґрунтованості, надаючи правову (юридичну) оцінку обставинам, якими захисник мотивує наявність підстав для відводу судді, апеляційний суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявленого відводу, оскільки адвокатом не наведено аргументів, які б свідчили про те, що поведінка судді Урдюк Т.М. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення містила ознаки упередженості, необ`єктивності чи є такою, що викликає сумніви у безсторонності судді чи її зацікавленості у результатах розгляду цієї справи. Також, враховується і думка Федунишина Н.-М.І., який не підтримав заявлене захисником клопотання.

Між тим, вирішення судом апеляційної інстанції під час розгляду справи у порядку провадження в справах про адміністративні правопорушення клопотань осіб, які беруть участь у справі знаходиться в межах дискреційних повноважень суду.

Незгода особи, яка бере участь у справі із процесуальними рішеннями судді у питаннях, які знаходяться в межах дискреційних повноважень суду, не може бути підставою для відводу судді.

Враховуючи викладене, апеляційний суд не вбачає у заявлених адвокатом Гончаровим М.С. обставинах, підстав для відводу, оскільки вони не свідчать про необ`єктивність та упередженість судді Урдюк Т.М. під час розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення.

Інших обставин, які б свідчили про неможливість участі судді Урдюк Т.М. у розгляді цієї справи, під час розгляду заяви про відвід не встановлені, відтак заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

відмовити адвокату Гончарову М.С. у заявленому відводі судді Урдюк Тетяни Миколаївни від розгляду справи за апеляційною скаргою адвоката Турчак М.В. з доповненнями адвоката Гончарова М.С. на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 03 лютого 2025 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Урдюк Т.М.