Справа № 450/1948/25 Провадження № 3/450/1239/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Добош Н.Б., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого фізичною особою-підприємцем « ОСОБА_1 », жителя АДРЕСА_1

за ч.3 ст.41 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

02.05.2025 року о 15:00 год. під час проведення позапланового заходу зі здійснення державного контролю у формі перевірки на предмет дотримання вимог законодавства про працю ФОП « ОСОБА_1 » місцезнаходження: АДРЕСА_2 , встановлено порушення вимог ч.1 ст. 21 К3пП України та ч. 4 ст. 24 К3пП України, що полягає у фактичному допуску з 19.12.2024 року неповнолітнього працівника ОСОБА_2 до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зокрема в ході проведення заходу державного контролю по відношенню до неповнолітнього ОСОБА_2 , не надано жодних підтверджуюючих документів на підставі яких вказана неповнолітня особа 19.12.2024 року була допущена до роботи за адресою місця провадження діяльності підприємця. За даними вебпорталу Пенсійного фонду України ФОП « ОСОБА_1 » не використовував задекларовану працю неповнолітньої особи ОСОБА_2 . Водночас 02.05.2025 року ФОП « ОСОБА_1 » надано письмову інформацію, згідно якої неповнолітня особа ОСОБА_2 з 19.12.2024 року був залучений до виконання трудової функції за дресою місця проведення діяльності, а саме АДРЕСА_2 , під час якої 20.12.2024 року стався смертельний випадок з останнім. Такими своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст. 41 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, вину у вчиненому визнав.

Згідно з ч.1 ст. 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.

Частиною 4 ст. 24 КЗпП України передбачено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Проаналізувавши матеріали справи, приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП, якою передбачена відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Вина ОСОБА_1 доведена матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення № ЗХ/ЛВ/14058/023621/П/ПТ/1 від 02.05.2025 року; актом № ЗХ/ЛВ/14058/07-023621 від 02.05.2025 року; табелем обліку використання робочого часу за період з 01.12.2024 року по 31.12.2024 року; письмовими та особистими поясненнями ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання про вид стягнення, з врахуванням особи правопорушника характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини у вчиненому правопорушенні, приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч.3 ст.41 КУпАП, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , в дохід держави 605,60 грн. судового збору.

Роз`яснити, що відповідно до вимог частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяН. Б. Добош