ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року сел. Підволочиськ

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сіянко В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Підволочиського районного суду Тернопільської області Сидорак Г.Б. від розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.5 ст.126 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

05 червня 2025 року до Підволочиського районного суду Тернопільської області через систему «Електронний суд» надійшла заява адвоката Феськова І.В. про відвід судді Підволочиського районного суду Тернопільської області Сидорак Г.Б., у справі №604/312/25 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП.

Заяву про відвід захисник мотивував тим, що у нього є сумніви в неупередженості судді Підволочиського районного суду Тернопільської області Сидорак Г.Б. під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП.

Такими обставинами заявник вважає, що 03 червня 2025 року не відбувся розгляд справи призначений на 14:05 годину. Вранці о 09:32 години невідомою йому особою за допомогою мобільного телефону було повідомлено що розгляд справ №304/312/25 та №604/313/25 відбудеться з 12:00 години, а зауваження заявника не були взяті до уваги. Таким чином суддя Сидорак Г.Б. в порушення вимог ст.277-2 КУпАП щоденно призначаючи засідання без з`ясування думки учасників про дату та час судового розгляду діє упереджено, оскільки має на меті притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, ігноруючи, як зазначає заявник, «легальне право ОСОБА_2 уникнути передбаченої законом відповідальності у зв`язку із спливом процесуальних строків притягнення до адміністративної відповідальності».

Наведені обставини, на думку захисника вчинені суддею Сидорак Г.Б. умисно, з метою порушення права ОСОБА_2 на захист та створюють умови для відсутності можливості здійснювати захист заявником ОСОБА_2 .

В признаечне судове засідання заявник - адвокат Феськов І.В. не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить довідка про доставку повідомлення. Жодних заяв чи клопотань щодо розгляду заяви від його імені до суду не надходило.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності належним чином повідомленого заявника, оскільки його неприбуття в судове засідання не є перешкодою для розгляду питання про відвід судді.

Дослідивши матеріали заяви судом встановлено наступне.

В провадженні судді Підволочиського районного суду Тернопільської області Сидорак Г.Б. перебуває справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.5 ст.126 КУпАП.

Під час розгляду вказаної справи захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокатом Феськовим І.В. завлено відвід головуючому у справі судді Сидорак Г.Б..

Суддя, вивчивши заяву про відвід та матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і відповідно не передбачають порядку розгляду заяви про відвід.

Однак, діючий Кримінальний процесуальний кодекс України, який є найбільш близьким за змістом та суттю до Кодексу України про адміністративне правопорушення, оскільки регулює подібні за змістом суспільні відносини, має відповідні статті про відвід, а тому, суд при розгляді даної заяви про самовідвід, вважає за можливе застосувати аналогію права та застосувати при вирішення даної справи положення про відвід діючого КПК України.

Разом з тим, згідно ч.7 ст.56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу /самовідводу/, якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Розглядаючи заяву про відвід, суддя бере до уваги, що для відводу судді заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він невмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Такі обставини при розгляді заяви про відвід судді не встановлені, тобто заявником не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, доводи викладені в заяві про відвід, не містять доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді.

При цьому, жодного доказу про заінтересованість судді у розгляді даної справи не надано. Заявником до заяви не додано жодного доказу на підтвердження обставин на які він посилається. З приводу посилання заявника на «легальне право уникнення відповідальності» особи яка притягається до адміністративної відповідальності, суд зазначає, що незгода з прийнятими суддею процесуальними рішеннями у справі про адміністративне правопорушення не може бути підставою для відводу судді. Розгляд суддею кількох матеріалів про адміністративні правопорушення відносно однієї і тієї особи та надання оцінки доказів у попередніх справах про адміністративні правопорушення щодо однієї і тієї ж особи не може свідчити про упередженість судді при розгляді наступних справ щодо цієї ж особи. Дослідження доказів у кожній справі є прямим обов`язком судді.

Інших матеріалів до заяви про відвід судді, які б містили інформацію про наявність обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в заінтересованості та неупередженості судді, та які б виключали його участь у розгляді даної справи не надано.

У зв`язку з наведеним, оскільки судом не встановлено підстав, які б виключали участь судді Сидорак Г.Б. у розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що доводи адвоката Феськова І.В. про відвід судді Сидорак Г.Б. є безпідставними та необґрунтованими, а заява є такою, що не підлягає задоволенню.

Суд вважає, що заявлений відвід ґрунтується виключно на суб`єктивних переконаннях відповідача та його незгоді з процесуальними рішеннями судді ухваленими в ході розгляду даної справи, тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст.245, 246, 280, 283 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви адвоката Феськова Івана Володимировича про відвід судді Підволочиського районного суду Тернопільської області Сидорак Г.Б. від розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.5 ст.126 КУпАП - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст постанови складено 05 червня 2025 року.

Суддя В.М. Сіянко