Єдиний унікальний номер: 379/873/25
Провадження № 3/379/537/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2025 рокум.Тараща

Суддя Таращанського районного суду Київської області Невгад О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли 03.06.2025 з батальйону №2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП НП України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, відомості про притягнення до адміністративної відповідальності в матеріалах справи відсутні,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 330234, складеним 06.05.2025 поліцейським 1 взводу 2 роти 2 батальйону ППП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП капралом поліції Миколюком Д.В., о 08 год. 53 хв. на вул. Дачна, буд. 32 гр. ОСОБА_1 не виконав законну вимогу працівника поліції пред`явити документи згідно п.п.2.1а), 2.1ґ) та 2.4а) ПДР України, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину не визнав та суду пояснив, що він правил дорожнього руху не порушував, за наведених у протоколі обставинах, повертаючи ліворуч, він ввімкнув покажчик повороту. Працівники поліції перебували попереду праворуч на значній відстані, тому могли бачити лише правий бік його автомобіля і не могли взагалі побачити, чи працював лівий сигнал повороту. Автомобіль поліції наздогнав його та ввімкненням спецсигналу (мигалки) його зупинили в небезпечному місці. Працівники поліції повідомили, що причина зупинки - порушення правил дорожнього руху, вимагали надати документи. Він повідомив, що правил дорожнього руху не порушував, також висловив сумнів, що працівники поліції з того місця, де перебували, взагалі не могли побачити чи вмикав він лівий поворотник, попросив надати докази. На пред`явленому відеозапису з телефону дійсно не було видно, чи був ввімкнений ним лівий поворотник. Він вважав дії працівників поліції свавільними через те, що його безпідставно зупинили, був переконаний, що вимоги працівників поліції, які його зупинили, були незаконними. Між ними відбулась словесна суперечка, в ході якої він висловив бажання їхати у відділ поліції для з`ясування обставин - ніякого адміністративного затримання фактично не було. У відділі поліції він пред`явив документи. На нього склали протокол за ст. 185 КУпАП та постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП, яку він оскаржив, подавши адміністративний позов. Після цього він отримав постанову від 27.05.2025 заступника командира батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП НП України, відповідно до якої постанову, складену на нього за ч. 2 ст. 122 КУпАП було скасовано через відсутність доказів вчинення ним зазначеного правопорушення. Копію вказаної постанови ОСОБА_1 пред`явив у судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання; посада, прізвище і ім`я по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення правопорушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Таким чином згідно положень ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення повинен містити всю необхідну інформацію щодо неправомірних дій чи бездіяльності особи, що забезпечить правильну кваліфікацію та притягнення особи до відповідальності за належною статтею КУпАП.

Згідно зі ст. 278 КУпАП, орган який розглядає справу про адміністративне правопорушення, вирішує також питання, чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення, та не вправі вийти за межі протоколу.

Проте протокол не відповідає вимогам КУпАП, а саме не зазначено дата вчинення правопорушення та місце (назву населеного пункту).

Суд, будучи органом, що здійснює правосуддя, не може брати на себе функцію збирання доказів та документальну фіксацію правопорушення, котра в даному випадку не була виконана належним чином. Також суд не вправі самостійно змінювати фабулу викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом у справі про адміністративне правопорушення, протокол у такому вигляді не може вважатись допустимим доказом по справі, а відповідно не може бути предметом судового розгляду.

Окрім цього, статтею 185 КУпАП, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_1 , передбачено відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП виступають суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції (або члена громадського формування з охорони громадського порядку чи державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку) при виконанні ним службових обов`язків.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.

Відтак, відповідно до ст. 185 КУпАП, злісна непокора повинна проявлятись у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Разом з цим, зміст статті 185 КУпАП обов`язково передбачає наявність законної вимоги поліцейського. Вимоги поліцейського та їх розпорядження, акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що законна вимога працівника поліції полягала в пред`явленні документів, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії (п.2.1а); чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат Зелена картка (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування Зелена картка (п.2.1ґ).

Суть даного правопорушення зводиться до невиконання водієм вимог п. 2.4 ПДР України, а саме: на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР України.

Виходячи з наведеного, вважаю, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП. Разом з тим, переглянувши надані до суду відеозаписи з реєстратора службового автомобіля поліції та відеозаписи з боді-камер працівників поліції висновую, що відеозапис з відеореєстратора не підтверджує той факт, що ОСОБА_1 здійснював поворот ліворуч не ввімкнувши перед тим лівий покажчик повороту. На відеозаписах з боді-камер працівників поліції також не вбачається в діях ОСОБА_1 ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, при цьому дії ОСОБА_1 були проявом його незгоди з діями працівників поліції, а не бажанням в зухвалій формі проявити явну зневагу до працівників поліції.

Крім того, слід звернути увагу, що в протоколі серії ВАД № 330234, складеним 06.05.2025, зазначено, що особу ОСОБА_1 було встановлено за посвідченням водія, хоча в цьому ж протоколі зазначено, що останній порушив п. 2.1.а та п. 2.4 ПДР відповідно до якого водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та пред`явити його на вимогу поліцейського.

Крім того, з пред`явленої ОСОБА_1 постанови від 27.05.2025 заступника командира батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП НП України вбачається, що той встановив, що під час перегляду відеозапису з нагрудних боді-камер поліцейських ОСОБА_1 відмовлявся пред`являти документи, чим порушив п. 2.4.а ПДР, що є ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та наявна необхідність провести новий розгляд справи за цим фактом.

При цьому, відповідно до вимогч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Наведені обставини не дають суду підстав для висновку про доведення поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 185 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості розповсюджується також при доведенні винуватості у справах про адміністративні правопорушення.

Отже, з сукупності вищезазначених обставин вбачається, що матеріали справи не містять належних, достатніх і допустимих доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Підсумовуючи викладене, висновую, що провадження у цій справі підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 38, 247, 266, 268, 276-285 КУпАП та відповідно до ст. 185 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Суддя Таращанського районного суду

Київської області Олександр НЕВГАД