П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.06.2025 Справа №607/10846/25 Провадження №3/607/4422/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду справу, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої на АДРЕСА_1 , працюючої в ТОВ «Медтехніка»,

за частиною третьою статті 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_2 , учасник освітнього процесу, учень 7-Б класу Тернопільського ліцею №21 «Спеціалізована мистецька школа ім. І. Герети», 03.05.2025 о 11:10 у м. Тернопіль, вчинив булінг щодо свого однокласника ОСОБА_3 , що полягало в психологічному насильстві із застосуванням засобів електронної комунікації, а саме: виклав відео образливого характеру в групі класу «7-б (без вчителів)» за допомогою за стосунку «Вайбер», внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого. Дані дії вчиняв систематично. Своїми діями ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене частиною першою статті 173-4 КУпАП, однак не досяг віку, з якого настає адміністративна відповідальність, а тому до відповідальності притягується його мати ОСОБА_1 за частиною третьою статті 173-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 в судовому засіданні просила не притягувати її до адміністративної відповідальності у зв`язку із примиренням потерпілою стороною. Зазначила, дії які їй інкримінують мали місце у школі, у зв`язку із чим не були повністю під її контролем, вона провела бесіди із сином про недопустимість такої поведінки, син помирився із ОСОБА_3 .

Законний представник потерпілого в судовому засіданні просила не притягувати ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, пояснила, що хлопці помирилися, будь-яких претензій у неї немає.

Оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Розглянувши справу, доходжу такого висновку.

Диспозицією частини першої статті 173-4 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого, а частиною четвертою передбачена адміністративна відповідальність на батьків або осіб, які їх замінюють за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років.

В теорії права, найбільш змістовним визначенням булінгу слід вважити - цькування, булінг (англ. «bully» - залякувати, цькувати, задирати) - різновид насильства, навмисне, що не носить характеру самозахисту і не є санкціонованим нормативно-правовими актами держави, довготривале (повторюване) фізичне чи психологічне насильство з боку індивіда чи групи, які мають певні переваги (фізичні, психологічні, адміністративні тощо) стосовно індивіда, і що відбувається переважно в організованих колективах з певною особистою метою (наприклад, бажання заслужити авторитет у бажаних осіб).

Об`єктом зазначеного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського (публічного) порядку під час здійснення освітнього процесу (громадський порядок та громадська безпека в освітньому середовищі). Додатковими об`єктами цього правопорушення є: психічне здоров`я, фізичне здоров`я, психологічна, фізична, економічна, сексуальна недоторканість малолітньої чи неповнолітньої особи; інших учасників освітнього процесу (якщо відносно них булінг вчиняється малолітньою чи неповнолітньою особою).

Типовими ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Судом достовірно встановлено, що неповнолітній ОСОБА_2 , учасник освітнього процесу, учень 7-Б класу Тернопільського ліцею №21 «Спеціалізована мистецька школа ім. І. Герети», 03.05.2025 о 11:10 у м. Тернопіль, вчинив булінг щодо свого однокласника ОСОБА_3 , що полягало в психологічному насильстві із застосуванням засобів електронної комунікації, а саме: виклав відео образливого характеру в групі класу «7-б (без вчителів)» за допомогою за стосунку «Вайбер», такі дії вчиняв систематично, що зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №286378 від 13.05.2025 та підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: відеозаписами; письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 13.05.2025; письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 13.05.2025; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 13.05.2025; скриншотами; рапортами поліцейських.

Очевидно, що вказаними діями ОСОБА_2 вчинив цькування фізичного та психологічного характеру по відношенню до ОСОБА_3 , внаслідок чого міг заподіяти шкоду фізичному та психологічному здоров`ю останньої.

За таких обставин, вважаю що в діях ОСОБА_2 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-4 КУпАП, а саме булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, насильстві, що вчиняються стосовно малолітньої особи, внаслідок чого була заподіяна шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілого.

Оскільки ОСОБА_2 є малолітнім, а тому відповідальність несуть його батьки за частиною третьою статті 173-4 КУпАП.

За таких обставин, суд вважає, що в діяннях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 173-4 КУпАП, тобто, діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному насильстві, що вчиняються стосовно малолітньої особи, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному здоров`ю потерпілого, вчинене малолітніми, яке тягне за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють.

Згідно статті 23 КУПАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Зважаючи на те, що дії ОСОБА_1 суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам, оскільки ОСОБА_1 не в повній мірі могла контролювати свого сина під час навчання у школі, вона провели із ним бесіди про недопустимість такої поведінки, зважаючи на те, що учасники конфлікту помирилися, законний представник потерпілого просила не притягувати до адміністративної відповідальності та не накладати жодних стягнень, а також, відсутні обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність, суддя вважає за можливе застосувати статтю 22 КУпАП, яка передбачає можливість звільнення від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення, а адміністративну справу за частиною третьою статті 173-4 КУпАП закрити

Керуючись статтею 22, частиною третьою статті 173-4, статтями 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 173-4 КУпАП на підставі статті 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 , якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяВ. М. Позняк