Справа № 950/1373/25
Провадження № 3/950/863/25
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2025 року м. Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Косолап В.М., розглянувши матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; громадянка України; проживає: АДРЕСА_1 ; військовослужбовиця) за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом Серії КИС № 1019 від 06.05.2025, 05.05.2025 в 00 год. 00 хв. під час виконання службових обов`язків військової служби на території тимчасового базування підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 була виявлена військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 з підозрою на перебування у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до КНП «Лебединська лікарня імені лікаря К.О. Зільберника» для проходження медичного огляду. У присутності двох свідків ОСОБА_1 категорично відмовилась від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у вищезазначеному медичному закладі, про що було складено акт.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала. Суду пояснила, що 05.05.2025 вона була на нараді у командира батальйону, де фактично посварилася з ним, відстоюючи свою позицію щодо питань служби. Після наради, близько 23 години вона прибула у місце дислокації в с. Пристайлове де її чекали інші військовослужбовці, всі разом збиралися вечеряти. У цей час їй подзвонив ОСОБА_2 та повідомив, що у нього є наказ доставити її для проходження огляду на стан сп`яніння. Вона разом із солдатом ОСОБА_3 сіла в автомобіль та попрямувала на зустріч з ОСОБА_2 . Вони зустрілися на в`їзді в м. Лебедин, з ним також був ОСОБА_4 . У подальшому ОСОБА_2 повідомив, що командир батальйону наказав доставити її на «задувку». Близько 40 хвилин її умовляли поїхати в лікарню. Вона повідомила їм про безпідставність їх вимог. На наступний день у ВСП відносно неї склали протокол. Вважає протокол безпідставним, оскільки жоден із військовослужбовців не повідомив їй будь-яких ознак сп`яніння, при цьому після поранення алкоголю ні в той день ні взагалі вона не вживає у зв`язку з перенесеною акубаротравмою.

Заслухавши особу, яка притягується до відповідальності, дослідивши протокол та інші докази, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 7 ст. 266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2024 № 32 затверджено Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду.

Згідно з п. 3 Порядку огляду підлягають військовослужбовці/військовозобов`язані, щодо яких є підстави вважати, що вони виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин (установ, закладів) у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння).

На підтвердження вини ОСОБА_1 суду надано протокол Серії КИС № 1019 від 06.05.2025; акт фіксації відмови від добровільного походження огляду на стан алкогольного сп`яніння від 05.05.2025; пояснення ОСОБА_1 від 05.05.2025; пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від 06.05.2025.

При цьому, в якості свідка судом було допитано ОСОБА_3 , який повідомив суду, що 05.05.2025 увечері, близько 23 години, ОСОБА_1 прибула з КСП. Коли збиралися вечеряти, ОСОБА_1 подзвонили по телефону, наказали їхати на «задувку». Вони разом з ОСОБА_1 сіли в автомобіль ( ОСОБА_1 була за кермом) та поїхали в Лебедин. На в`їзді в місто зустріли ОСОБА_2 , який умовляв ОСОБА_1 проїхати в лікарню на огляд. Жодних ознак сп`яніння він у ОСОБА_1 не спостерігав. Як на зустріч з ОСОБА_2 так і у зворотному напрямку вона самостійно їхала за кермом. ОСОБА_2 не повідомляв ОСОБА_1 жодних ознак сп`яніння, виявлених у неї, а підставу доставки на огляд зазначив лише наказ командира.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 суду пояснив, що разом з ОСОБА_1 проходить військову службу. 05.05.2025 остання приїхала з КСП, невдовзі їй зателефонував «замполіт», вона з ОСОБА_6 поїхала на зустріч. Повернулись вони приблизно через годину. Про причину її виклику дізнався на наступний день. У даній військовій частині він служить з 2024 року, у стані сп`яніння ОСОБА_1 ніколи не бачив і 05.05.2025 жодних ознак спяніння у неї не спостерігав.

Також судом допитано в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , пояснення яких наявні у справі.

ОСОБА_2 повідомив, що увечері (точної дати не пам`ятає) йому подзвонив командир батальйону та повідомив, що ОСОБА_1 поводить себе неадекватно, а тому її треба «задути» (доставити на огляд на предмет сп`яніння). Після цього він зателефонував ОСОБА_1 та повідомив про це, у відповідь вона обурилась. Після цього вони зустрілись на в`їзді в м. Лебедин, просили її пройти огляд, оскільки був наказ командира батальйону. Особисто він не спостерігав жодних ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , усі ознаки були зі слів командира. Чи визначена в їх військовій частині наказом командира спеціальна уповноважена особа на проведення огляду військовослужбовців йому невідомо.

При цьому надані ОСОБА_2 у судовому засіданні покази суперечать його поясненням, наявним у справі, у яких він вказує, що «05.05.2025 в 00 год. 00 хв. на території базування підрозділу військової частини НОМЕР_1 поблизу населеного пункту Пристайлове він виявив сержанта ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці».

У судовому засіданні ОСОБА_2 підтвердив, що він не виявляв ОСОБА_1 в с. Пристайлове та не спостерігав у неї ознак алкогольного сп`яніння.

Крім того, допитаний в якості свідка ОСОБА_4 суду пояснив, що він за наказом ОСОБА_2 , близько 23 години поїхав з ним в м. Лебедин для забезпечення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння. Він знає лише, що це був наказ командира. Жодних ознак сп`яніння він у ОСОБА_1 не спостерігав, вона лише була знервована через непорозуміння з командиром.

Зазначені покази ОСОБА_4 суперечать його поясненням, наявним у справі, у яких він вказує, що «05.05.2025 в 00 год. 00 хв. на території базування підрозділу військової частини НОМЕР_1 поблизу населеного пункту Пристайлове він виявив сержанта ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці».

Причину розбіжності він пояснити не зміг, зазначив, що у ВСП йому давали підписати бланк.

Таким чином, всупереч положень п. 3 Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду 05.05.2025 у ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не було обґрунтованих підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані будь-якого сп`яніння. Більше того, вони безпосередньо не виявляли ОСОБА_1 з ознаками сп`яніння, а діяли виключно за вказівкою командира батальйону.

Суд наголошує на тому, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 255 КУпАП).

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, а саме в рішенні від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), зазначено: «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З огляду на відсутність у матеріалах справи доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, суд вважає, що у діях останньої відсутній склад зазначеного правопорушення, у зв`язку із чим провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 172-20, 247, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Вадим КОСОЛАП