ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1181/25 Справа № 193/1075/24 Суддя у 1-й інстанції - Кравченко Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Акуленко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Акуленко В.В., при секретарі Кулініч Ю.А., за участю захисника Пізняка В.І., який діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника на постанову судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік;

провадження в частині скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ст. 185 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Стягнуто з нього судовий збір в розмірі 605,60 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, 15.06.2024 о 20 год. 15 хв., по вул. Татарця у с.Вишневе Криворізького району Дніпропетровської області, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ-2107, н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей), від проходження огляду на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного приладу Alkotest Drager та медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. Обставини події зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП

Крім того, 14.11.2024 о 15 год. 07 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2107 ДНЗ НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, яка не відповідає обставинам), від проходження огляду на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного приладу Alkotest Drager та медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. Обставини події зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП

Крім того, 14.11.2024 о 15 год. 07 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2107 ДНЗ НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинене повторно протягом року. Постанова ЕНА 2400512 від 15.06.2024 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Обставини події зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2,1а Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП

Крім того, 14.11.2024 о 16 год. 40 хв. громадянин ОСОБА_1 не виконав законного розпорядження поліцейського, визначеного п.6 ст. 34 ЗУ «Про національну поліцію», а саме на підставі п. 4.2 ст. 34 ЗУ «Про національну поліцію», оскільки достатньо підстав вважати, що знаходилась річ, обіг якої заборонений, самостійно не показав поліцейському зміст речей транспортного засобу (багажнику). Обставини події зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського. Вказаними діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 185 КУпАП

На вказане рішення захисник Пізняк В.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді відносно ОСОБА_1 , в частині притягнення його за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати та закрити провадження, в цій частині, у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що постанова суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та винесена за відсутності сторін. Зазначає, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами. Вважає, що позбавлення такого спеціального права, як керування транспортним засобом застосовується лише до особи, якій таке право надано. Робітниками поліції не було повідомлено причину зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи слід зазначити наступне.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ст. 185 КУпАП ніким не оспорюються та відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційним судом не перевіряються.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2. 5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Тобто, для визначення складу даного правопорушення необхідно встановити чи керувала особа, що притягується до адміністративної відповідальності транспортним засобом, законність запропонованого їй порядку огляду та сам факт відмови.

Згідно з вимогами ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Так, факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується відповідним протоколом, відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, відмовився від пропозиції пройти на місці огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних засобів, а саме газоаналізатор Драгер, та медичний огляд у закладі охорони здоров`я.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 безумовно наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта з приводу того, що ОСОБА_1 було безпідставно зупинено поліцейськими, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, оскільки відповідно до відеозапису робітниками поліції було зупинено транспортний засіб «ВАЗ 2107» д. н. з. НОМЕР_1 відповідно до ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» для перевірки документів під час воєнного стану.

На підставі викладеного, вважаю, що в даному випадку дії працівників поліції були законні, вони діяли в межах Закону України «Про Національну поліцію» оскільки завданнями поліції є забезпечення публічної безпеки і порядку, охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидія злочинності.

Обговорюючи доводи апелянта про те що сторони не були повідомлені про час та місце розгляду справи, апеляційний суд вважає їх слушними.

Разом з тим, апеляційним судом були виправлені допущені судом першої інстанції порушення, у повній мірі забезпечено право ОСОБА_1 та його захисника Пізняка В.І. на доступ до правосуддя. Їм була надана можливість взяти участь у судовому засіданні, надати пояснення, заявити будь-які клопотання та скористатись всім обсягом прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є саме керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а його суб`єктом є будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП) на момент керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують їх увагу та швидкість реакції, незалежно від наявності чи відсутності посвідчення водія.

Відповідно до абз 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 1222, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КпАП. Можливості накладати на винну особу такого стягнення як додаткове цей Кодекс не надає.

Даний вид стягнення, що визначений законодавцем, як основний є безальтернативним.

У цьому разі, загальні засади призначення адміністративного стягнення (ст. 33 КУпАП) не наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення - у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. Тобто у цій справі ця функція за своєю правовою природою не є дискреційною, оскільки не потребує врахування та оцінки характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Таким чином, суд першої інстанції позбавлений можливості накладення стягнення без позбавлення права керування транспортними засобами, тому доводи апеляційної скарги захисника не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Досліджені апеляційним судом матеріали справи та відеозапис, є інформативним і не вказують на упередженість чи суб`єктивне ставлення працівників поліції. Ними роз`яснено права особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, підстави для проходження огляду на стан сп`яніння і наслідки відмови від його проходження.

Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується вказаними у постанові доказами.

Оскільки всі наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги захисту в цій частині не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, тому підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не вбачається. Постанова суду є законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Пізняка В.І. без задоволення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя