Номер провадження: 33/813/985/25
Головуючий у першій інстанції Гарський О. В.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Кравця Ю.І, при секретарці судового засідання - Гасанової Л.Я. кизи, за участю представника митного органу Ревенко Т.А., захисника Ковташа Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Одеської митниці Анточ Н. на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 20.03.2025 року відносно

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Німеччини, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України,

установив

Відповідно до протоколу про порушення митних правил №977/50000/24 від 29.09.2024 року, 29.09.2024 року о 17 год. 10 хв., в зону відповідальності міжнародного автомобільного пункту пропуску «Маяки-Удобне-Паланка», відділу митного оформлення №1 митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці, в напрямку в`їзд до України прибув громадянин Німеччини ОСОБА_3 .

1.2. Під час здійснення митного контролю, згідно інформації з розділу АСМО ПІК «Автотранспортні засоби»облік транспортних засобів, було встановлено, що гр. ОСОБА_3 07.09.2018 року завіз на митну територію України автомобіль марки «TOYOTA RAV-4», р/н НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , країна реєстрації DE (Німеччина) через пункт пропуску UA205010 в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року». 16.06.2019 року ОСОБА_4 о 14 годині 17 хвилин вивіз вказаний транспортний засіб і о 16 годині 35 хвилин в той же день ввіз знову на територію України.

1.3. Інформація щодо вивезення за межі митної території України даного транспортного засобу станом на 29.09.2024 року відсутня. В митницю, з метою продовження строку тимчасового ввезення транспортного засобу марки «TOYOTA RAV-4», р/н НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , країна реєстрації DE, ОСОБА_3 не звертався. Документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, виданих компетентними органами (установами) та засвідчених в установленому порядку не має. Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) частиною 6 статті 481 Митного кодексу України.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 20.03.2025 року провадження в справі відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 481 МК закрито, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ч. 1 ст. 467 МК України.

Мотивуючи своє рішення про закриття провадження по справі, суд, врахувавши основоположний принцип правової визначеності, зазначив, що строки притягнення особи до відповідальності, в тому числі за порушення митних правил, не можуть бути безмежними та залежати лише від моменту випадкового виявлення правопорушення митними органами, як це і сталося у даному випадку, оскільки жодних дій з боку митниці на виявлення правопорушення, в тому числі під час попередніх перетинів кордону у 2021 році аж до моменту перетину митного кордону ОСОБА_4 29.09.2024 року в напрямку Молдова Україна, вчинено не було.

При цьому, судом встановлено, що митницею помилково визначена кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч. 6 ст. 481 МК в редакції 2024 року. Суддею встановлено, що останній провозив на митну територію України зазначений транспортний засіб 16.06.2019 року (відповідно до довідки Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску). Відповідно на нього розповсюджується дія норми ст. 481 МК, яка мала місце саме у червні 2019 року.

Таким чином, ОСОБА_4 , перетинаючи митний кордон України у червні 2019 року, у випадку порушення закону, мав право розраховувати на заборонні норми ст. 481 МК, які діяли на той час.

Таким чином, на момент надходження справи про порушення митних правил до суду, граничний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 1 ст. 467 МК України сплив, тому суд прийшов до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

В апеляційній скарзі представник Одеської митниці, не погоджуючись із постановою суду, вважає, що постанова суду винесена із порушенням норм процесуального права та всупереч вимогам ст.245 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції завчасно прийняв постанову про закриття провадження, оскільки судом не враховано, що час набрання чинності ч.6 ст.481 МК України в новій редакції не впливає на порядок тимчасового ввезення транспортного засобу та обов`язок щодо його вивезення у встановлений законодавством строк.

Так, строк зворотного вивезення транспортного засобу за обставинами збіг 16.06.2020 року та з цього ж дня почалась бездіяльність ОСОБА_2 щодо виконання обов`язку вивезення автомобіля за межі митної території України, яка тим самим утворює триваюче правопорушення.

Матеріалами справи встановлено, що у період спеціальних умов, передбачених Законом №1403-ІХ, ОСОБА_2 не здійснив митне оформлення ввезеного транспортного засобу та не вчинила жодних дій для виконання умов з метою звільнення від адміністративної відповідальності.

На підставі цього просить постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 20.03.2025 року відносно ОСОБА_2 скасувати та постановити нову, якою ОСОБА_2 визнати виннимм у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або конфіскації таких транспортних засобів.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, натомість був представлений захисником Ковташем Д.М., тому суд вважає за можливим розглянути апеляційну скаргу представника Одеської Митниці за відсутності особи яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вислухавши пояснення представника Одеської Митниці Ревенко Т.А., яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, думку захисника Ковташа Д.М., який заперечував проти апеляційної скарги і просив відмовити у її задоволенні, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положення ст. 487 Митного кодексу України (далі МК України) передбачають, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Положеннями ч. 1 ст. 486 МК передбачено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно ч.1 ст.495 МК доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до вимог ст. 486, 489 МК, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч.6 ст.481 МК, законом передбачено адміністративну відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Відповідно до ст. 103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч.1 ст. 380 МК тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до ч.6 ст.380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

З встановлених судом обставин вбачається, що 07.09.2018 року громадянин Німеччини ОСОБА_4 завіз на митну територію України автомобіль марки «TOYOTA RAV-4», р/н НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , країна реєстрації DE (Німеччина) через пункт пропуску UA205010 в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року». 16.06.2019 року ОСОБА_4 о 14 годині 17 хвилин вивіз вказаний транспортний засіб і о 16 годині 35 хвилин в той же день ввіз знову на територію України.

Станом на 07.09.2018 року, тобто на момент ввезення транспортного засобу, диспозицією ст.481 МК України була передбачена відповідальність за перевищення встановленого відповідно до цього Кодексу строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб.

Законом України № 2612-VIII від 08 листопада 2018 року внесено зміни до ст. 481 МК України, яка наразі містить 6 частин.

Відповідно до Закону України № 2725-VIII від 16 травня 2019 року, редакція ч.6 ст.481 МК України набула чинності 22 серпня 2019 року.

Згідно диспозиції ч.6 ст. 481 МК України встановлена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Конституцією України (ст.58) встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Оскільки санкція ч.6 ст. 481 МК України є суворішою, ніж була передбачена ч. 3 ст. 481 МК України на момент ввезення транспортного засобу, тому в даному випадку, судом обґрунтовано перекваліфіковані інкриміновані ОСОБА_4 ч. 3 ст. 481 МК України, незважаючи на те, що на час спливу річного терміну тимчасово ввезеного ОСОБА_5 автомобіля «Тойота», діяла редакція ч.6 ст.481 МК України, яка збільшила строк протягом якого необхідно було вивезти тимчасово ввезений транспортний засіб з 10 діб до 30 діб.

За приписами ст.3 МК України при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України. У разі якщо законодавством України передбачена можливість виконання митних формальностей без подання митної декларації, застосовуються норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день виконання таких формальностей.

Норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів.

Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.

Конституційний Суд України у рішенні № 1-рп/99 від 9 лютого 1999 року у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів вказує, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Акти адміністративного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності.

Виходячи з вищенаведеного, ОСОБА_4 повинен був вивезти з митної території України транспортний засіб особистого користування марки TOYOTA RAV-4», р/н НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 до 16.06.2020 року.

У відповідності до положень п.1) ст.467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що положеннями ч.5 ст.558 МК України передбачено обов`язок митних органів надавати Державній прикордонній службі України доручення щодо інформування митних органів про факт наміру перетинання державного кордону України особами, стосовно яких митними органами було виявлено порушення митних правил, якщо особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не були присутні при складенні протоколу про порушення митних правил.

Так, ч.7 ст.558 МК України передбачено, що з метою контролю за державною реєстрацією транспортних засобів особистого користування, тимчасово ввезених на митну територію України громадянами, у строки, встановлені законодавством, а також контролю за цільовим використанням та/або передачею транспортних засобів особистого користування, тимчасово ввезених на митну територію України чи поміщених у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такі транспортні засоби на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту, митні органи у автоматизованому режимі зобов`язані передавати органам Національної поліції інформацію щодо:

- транспортних засобів особистого користування із зазначенням строків їх тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту та із зазначенням відомостей про осіб, які тимчасово ввезли такі транспортні засоби чи помістили їх у митний режим транзиту;

- транспортних засобів особистого користування, щодо яких порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме порушено строки їх тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, із зазначенням відомостей про осіб, які тимчасово ввезли ці транспортні засоби чи помістили їх у митний режим транзиту.

Суд 1-ої інстанції правильно врахував, що оскільки ОСОБА_4 16.06.2019 року ввіз на митну територію України зазначений автомобіль, строк вивезення транспортного засобу становив 16.06.2020 року та інформація щодо не вивезення транспортного засобу у встановлені строки містилась у програмно-інформаційному комплексі ЄАІС ДМСУ, а тому була відомою митному органу станом на 16.06.2020 року (дата закінчення строку тимчасового ввезення), однак протокол щодо нього за порушення митних правил в редакції закону, яка діяла на той час та яка передбачала більш м`яке стягнення за вчинені ним дії, складений не був.

Апеляційний суд, аналізуючи доводи апеляційної скарги про те, що протокол складений 29.09.2024 року та саме ця дата є часом виявлення правопорушення із посиланням на Порядок виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затверджений наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 року за № 657 та зареєстрований в МЮУ 02.10.2012 року за №1669/21981, що встановлює певну послідовність дій митного органу для контролю за дотриманням умов митного режиму тимчасового ввезення, який включає в себе виявлення порушень митного законодавства, приходить висновку про таке.

Так, в апеляційній скарзі представник митниці зазначає про те, що посадові особи митниць (митних постів) Держмитслужби забезпечують виконання Переліку митних формальностей, сформованого за результатами реалізації заходів з управління ризиками під час митного контролю та митного оформлення та виконує митну формальність відповідно до вимог нормативно-правових актів, що регулюють порядок проведення митного контролю та/або митного оформлення товарів, транспортних засобів, за відповідним напрямом контролю тощо. Таким чином, представник митниці вказує на те, що ризики щодо громадянина Німеччини ОСОБА_6 можуть спрацювати лише під здійснення митного оформлення перетину митного кордону вказаним громадянином, в ході внесення до програми відповідних даних (паспорт, анкетні дані тощо).

Отже, митний орган вважає, що в межах опрацювання інформації, наявної базі даних АСМО «Інспектор» саме 29.09.2024 року, під час перетину митного кордону України в зоні діяльності пункту пропуску «Маяки-Удобне-Паланка», митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці, було виявлено, що громадянин Німеччини ОСОБА_6 , перевищив встановлений ч. 6 ст. 380 МК України строк тимчасового ввезення транспортного засобу.

Водночас, під час судового розгляду встановлено що ОСОБА_4 в період часу з 16.06.2019 року по 20.03.2025 року неодноразово (6 разів) перетинав державний кордон України. Таким чином, Державній митній службі України було відомо про перетин особою державного кордону, що надавало можливість виявити правопорушення, одразу після спливу строку вивезення транспортного засобу, тобто у даному випадку 06.09.2021 року, коли ОСОБА_4 перетинав державний кордон України (на в`їзд) у пункті пропуску «Одеса».

При цьому, представник митниці як в суді 1-ої інстанції так і в апеляційному суді розумно не пояснив, які існували перешкоди для виявлення факту порушення раніше за часом, при умові наявності інформації про вільне переміщення особи через митний кордон України.

В свою чергу апеляційний суд зазначає, що матеріали адміністративної справи не містять доказів того, що Державна митна служба України в період часу з 16.06.2019 року по 29.09.2024 року (дата складення протоколу) вживала заходи на виконання положень ч.ч.5,7 ст.558 МК України щодо своєчасного виявлення порушення митних правил ОСОБА_4 щодо тимчасово ввезеного ним транспортного засобу.

Також, положення ч.7 ст.558 МК України передбачають автоматизований контроль за державною реєстрацією транспортних засобів особистого користування, тимчасово ввезених на митну територію України громадянами, у строки, встановлені законодавством.

Однак, митними органами таких дій щодо ОСОБА_4 вчинено не було, а протокол про порушення митних правил №977/50000/24 відносно останнього складено лише 29.09.2024 року, тобто через більше ніж 4 роки з моменту порушення строку тимчасово ввезення автомобіля, що вказує на порушення строків накладення адміністративного стягнення.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що строк накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення, який встановлений у ст. 467 МК, шість місяців з дня виявлення правопорушення, сплинув у грудні 2020 року.

При цьому враховуючи основоположний принцип правової визначеності, апеляційний суд зазначає, що строки притягнення особи до відповідальності, в тому числі за порушення митних правил не можуть бути безмежними та залежати лише від моменту, так званого, «виявлення» правопорушення правоохоронними органами.

За таких обставин апеляційний суд вважає правильним висновок суду 1-ої інстанції про те, що на час отримання судом матеріалів справи (16.12.2024 року) відносно ОСОБА_4 за вчинення адміністративного правопорушення, закінчився шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.1 ст.467 МК України.

За вимогами ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративних стягнень.

Доводи апеляційної скарги представника Одеської митниці Держмитслужби не містять будь-якого обґрунтування незаконності постанови суду 1-ої інстанції.

Загальні скаржника посилання на винесення постанови всупереч вимогам ст. 245 КупАП та ст. 486 МК України про повне, всебічне, об`єктивне з`ясування обставин справи та вирішення її у точній відповідності з законом, а також без належного урахування характеру вчиненого правопорушення, не спростовують правильних висновків суду, оскільки оскаржувана постанова суду містить належне обґрунтування відсутності підстав для накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення за порушення митних правил.

У відповідності до припису п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Отже, апеляційний суд вважає постанову суду 1-ої інстанції законною, обґрунтованою, у зв`язку з чим не вбачає підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги представника Одеської митниці Держмитслужби.

Керуючись ст.ст. 268, 285, 294 КУпАП, ст.ст. 465, 467, 481, 527, 529 МК України, апеляційний суд -

постановив

Апеляційну скаргу представника Одеської митниці Анточ Н. залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 20.03.2025 року якою відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.3 ст.481 МК України провадження по справі закрито, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, - у зв`язку із закінченням строків, передбачених ч.1 ст.467 МК України залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець