Справа № 291/514/25
Провадження №3/291/349/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року селище Ружин

Суддя Ружинського районного суду Житомирської області Федорчук І.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з відділу поліцейської діяльності №2 смт. Ружин, Бердичівського РВП ГУНП у Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ч.2 ст. 126, ч.1 ст.178 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

До провадження судді, 07.05.2025, надійшли справи: №291/514/25 (провадження №3/291/349/25), №291/515/25 (провадження №3/291/350/25), №291/515/25 (провадження №3/291/350/25 відносно ОСОБА_1 , щодо вчинення останнім адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ч.2 ст. 126, ч.1 ст.178 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

В зв`язку з цим, суд вважає, що для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справ, дані адміністративні справи доцільно об`єднати в одне провадження для одночасного розгляду.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 03.05.2025 року серії ЕПР1 №318687, ОСОБА_1 о 06 год 27 хв, 03.05.2025 по вул. Соборній в селищі Ружин, керував транспортний засобом MERCEDES-BENZ державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження освідування в установленому законом порядку на встановлення стану сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився.

Такі дії кваліфіковані поліцейським як порушення пункту 2.5 ПДР, за що ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Також, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 03.05.2025 року серії ЕПР1 №318691, ОСОБА_1 о 06 год 27 хв, 03.05.2025 по вул. Соборній в селищі Ружин, керував транспортний засобом MERCEDES-BENZ державний номерний знак НОМЕР_1 , манера їзди якого була лиха та не відповідала дорожній обстановці під час перевірки документів було встановлено, що водій не має права керувати транспортним засобом так, як посвідчення водія не отримував, чим порушив п. 2.1.а ПДР, за що ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №044401 від 05.05.2025 убачається, що 03.05.2025 о 05:30 год по вул..Соборній в селищі Ружин на мийці самообслуговування неповнолітній ОСОБА_1 , розпивав алкогольне пиво «Львівське світле», ємністю 1 літр, міцністю 4,6% в громадському місці, за що ч. 1 ст. 178 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Неповнолітній ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому визнав, щиро шкодує про вчинене, вказав, що ніколи раніше не вживав алкогольних напоїв, та випив пиво під впливом друзів, що спонукало сісти за кермо автівки. Вказав, що подібного більш не повториться.

Мати неповнолітнього ОСОБА_2 в судовому засіданні щиро вибачалися за дії сина, вказувала, що у його діях є і її вина, оскільки завжди довіряла сину і раніше не бачила, щоб він їздив за кермом, хоча ключі від автівки завжди були в доступному місці в дома, однак не врахувала вплив друзів на дії сина, тому і трапилася вказана подія, однак в подальшому буде вживати усіх необхідних заходів аби їх син не вчиняв будь-яких протиправних дій.

Також, мати неповнолітнього вказала, що сама займається вихованням сина, оскільки його батько давно помер, а вітчим загинув на війні, син є старанним і вихованим, ніколи раніше не вчиняв ніяких протиправних дій, на підтвердження вказаному надали суду відомості які характеризують неповнолітнього з позитивної сторони: довідку характеристику органу місцевого самоврядування.

Водночас, факт вчинення адміністративних правопорушень та вина ОСОБА_1 , у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 126, ч.1 ст.178 КУпАП підтверджується матеріалам справи: даними протоколів про адміністративне правопорушення від 03.05.2025 та від 05.05.2025; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; відеозаписами з нагрудної камери поліцейських; рапортами, поясненням порушника та іншими матеріалами.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта тощо.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною другою статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частиною першою статті 178 КУпАП передбачена відповідальність за появу у громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-XII «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху).

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п. 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Винність неповнолітнього ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень доведена поза розумним сумнівом наявними в матеріалах справи доказами.

Під час складення протоколів інспекторами поліції повністю дотримано вимоги ст. 256 КУпАП, протоколи складено уповноваженими особами, їх форма та зміст повністю відповідають чинному законодавству.

Водночас, згідно зі ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Тож, указана норма закріплює право суду, а не обов`язок, застосувати до неповнолітнього заходи впливу передбачені ст. 24-1 КУпАП.

Як уже було зазначено судом, згідно з ст. 1 КУпАП завданням Кодексу, окрім іншого, є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Суд ураховує, що неповнолітній ОСОБА_1 перебуває у віці, коли в особи формується повага до закону, уявлення про відповідальність та невідворотність покарання за скоєні вчинки.

Суд не є каральним органом. Суд потрібен для відновлення справедливості та встановлення вини особи, яка вчинила правопорушення. У разі встановлення такої вини притягнення особи до відповідальності, з метою виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Водночас, особливості вікової психології неповнолітніх дають змогу обмежитися щодо таких осіб порівняно більш м`якими заходами, достатніми для забезпечення їх виправлення і перевиховання. Суспільство не має права висувати до неповнолітніх такі самі суворі вимоги, як до своїх дорослих членів.

Необхідність виокремлення спеціальних норм про адміністративну відповідальність неповнолітніх обумовлена принципами справедливості та гуманізму. Враховуючи біологічні, психологічні та соціальні характеристики неповнолітніх, закон передбачає особливості притягнення їх до адміністративної відповідальності, звільнення від відповідальності, призначення адміністративного стягнення та специфічні заходи впливу. Ця позиція базується на міжнародно-правових актах, зокрема Декларації прав дитини, у Преамбулі якої зазначається, що неповнолітні, у зв`язку з їх фізичною і розумовою незрілістю, потребують спеціальної охорони і захисту, зокрема, належний правовий захист. Особливості вікової психології неповнолітніх дають змогу обмежитися щодо таких осіб порівняно більш м`якими заходами, достатніми для забезпечення їх виправлення і перевиховання. Суспільство не має право висувати до неповнолітніх такі самі суворі вимоги, як до своїх дорослих членів. Тому часто щодо неповнолітніх достатніми є міри виховно-педагогічного, а не карального характеру.

Згідно ст. 23 КпАП України, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Зважаючи на наведене, ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу неповнолітнього ОСОБА_1 , а також того, що будь-яких негативних наслідків від вчиненого правопорушення не настало, суд дійшов висновку, що до неповнолітнього ОСОБА_1 можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

За таких обставин, суд вважає, що дієвим запобіжником від вчинення неповнолітнім ОСОБА_1 адміністративних правопорушень в подальшому, буде застосування до нього заходу впливу, передбаченого ст. 24-1 КУпАП, у вигляді попередження.

Керуючись 13, 24-1 ч. 2 ст. 36, ч.1 ст.178, ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 126, 251, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Справи №291/514/25 (провадження №3/291/349/25), №291/515/25 (провадження №3/291/350/25), №291/516/25 (провадження №3/291/351/25) відносно ОСОБА_1 , щодо вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ч.2 ст. 126, ч.1 ст.178 Кодексу України про адміністративні правопорушення, об`єднати в одне провадження.

Об`єднаній справі присвоїти №291/514/25 (провадження №3/291/349/25).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ч.2 ст. 126, ч.1 ст.178 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Застосувати до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заходи впливу передбачені п. 2 ст.24-1 КпАП України у вигляді попередження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суд Житомирської області, протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя І.В. Федорчук