КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 362/1581/25 Головуючий у суді І інстанції Дорошенко В.М.
Провадження № 33/824/2602/2025 Головуючий у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року Київський апеляційний суд у складі судді Голуб С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Батури Павла Олександровича на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто в дохід держави 605,60 грн судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 лютого 2025 року о 14:25 год. у с. Ковалівка Білоцерківського району Київської області по вул. Фастівській, 44, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло; поведінка, що не відповідає обстановці; виражене тремтіння пальців рук) та в порушення вимог п. 2.5 ПДР України від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в найближчому медичному закладі охорони здоров`я категорично відмовився, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаною постановою, 04 квітня 2025 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Батура П.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що під час перевірки документів поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння через нібито ознаки: поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців і звужені зіниці. Ці ознаки фактично не перевірялись. Працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 його прав та обов`язків, не пояснили, що це вимога, а не пропозиція, і кілька разів працівник поліції ставив навідне питання про відмову. Тільки після шостого разу, не розуміючи наслідків і не маючи змоги їхати в медичний заклад в м. Рокитне власним транспортом, ОСОБА_1 сказав «канєшно відмовляюсь».

Після цього поліцейський повідомив про складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Якби права та обов`язки були чітко роз`яснені і було запропоновано найближчий медичний заклад для огляду з доставкою, ОСОБА_1 не відмовився б від медичного огляду.

Захисник вказує, що до протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції долучено документи, які не є належними чи допустимими доказами.

Крім того, зі змісту п. 2.5 ПДР України вбачається, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

ПДР України не містять положень, що працівник поліції може пропонувати водію пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Отже, законодавством не тільки не передбачено права водія відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, а й встановлено обов`язок водія пройти такий огляд на вимогу працівника поліції. Цього ОСОБА_1 роз`яснено не було.

Захисник вважає, що усі дії поліцейського, вчинені після того, як він сказав ОСОБА_1 : «огляд пройдете на стан наркотичного сп`яніння?», були незаконними, оскільки породили у ОСОБА_1 хибну уяву про право останнього відмовитись від проходження огляду. Зазначає, що дії працівників поліції вчинено виключно з метою спонукання ОСОБА_1 до висловлення відмови від проходження огляду, що і є провокацією.

Крім того, у ОСОБА_1 взагалі були відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, натомість його поведінка адекватна та відповідає обстановці, він веде звичайний діалог, розуміє поставлені йому питання та надає на них відповіді.

При цьому працівники поліції не просять витягнути руки, щоб побачити тремтіння пальців; не світять спеціальним засобом в очі, щоб зрозуміти, що зіниці звужені або не реагують на світло.

Також захисник вказує, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти відповідний огляд в не найближчому закладі охорони здоров`я, що є порушенням пункту 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735, а тому ОСОБА_1 не може вважатися таким, що висловив відмову від проходження огляду відповідно до встановленого порядку.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Батура П.О. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомили, тому на підставі ч. 6 ст. 294 КУпАП апеляційний суд визнав, що їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та вивчивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовуючи до правопорушника адміністративне стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що обставини вчинення адміністративного правопорушення підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема відеозаписами з нагрудної камери поліцейського, які додано до протоколу.

Апеляційний суд не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 247819, 15 лютого 2025 року о 14:25 год. у с. Ковалівка Білоцерківського району Київської області по вул. Фастівській, 44, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло; поведінка, що не відповідає обстановці; виражене тремтіння пальців рук, та від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в найближчому медичному закладі охорони здоров`я категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Матеріали даного провадження містять відеозапис події, який є доказом у справі.

За результатом дослідження зазначеного відеозапису встановлено та чітко вбачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , підставою зупинки стало те, що у останнього відсутній поліс обов`язкового страхування.

ОСОБА_1 повідомив, що такого не може бути, в цей день у нього вже в п`яте працівники поліції запитують страховий поліс. Вказував, що поліс у нього є і надав його працівникам поліції для ознайомлення.

Працівники поліції, оглянувши страховий поліс, попросили ОСОБА_1 надати посвідчення водія, що останній і зробив.

В подальшому, не оглядаючи ОСОБА_1 , працівники поліції запитали чи вживав він алкогольні напої протягом доби, на що він повідомив, що не вживав та вже тринадцять років взагалі не п`є.

Один із працівників поліції запитав у ОСОБА_1 , чи вживав він якісь наркотичні засоби, останній вказав «..колись давно було…», тоді працівник поліції запропонував йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

ОСОБА_1 наполягав на тому, що у нього температура, він себе погано почуває, болить горло та він захрип, проте працівник поліції повторно запропонував йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в найближчому медичному закладі.

В подальшому, працівник поліції запитав у ОСОБА_1 , чи він відмовляється пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що останній сказав, що відмовляється і запитав «а де проходити ?», працівник поліції відповів « .. в Рокитному…», а ОСОБА_1 сказав, «…в Рокитне аж він їхати не буде…».

Після відмови від проходження огляду працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 його права та повідомили, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також в матеріалах справи наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 було направлено саме до КНП «Рокитнянська багатопрофільна лікарня».

Відповідно до п.п. 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (далі - заклад охорони здоров`я).

Відповідно до наказу Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації від 12 лютого 2024 року № 161-адм було внесено зміни до переліку закладів охорони здоров`я Київської області, яким надається право проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого наказом Департаменту охорони здоров`я КОДА від 08 липня 2020 року № 667-адм (в редакції наказу Департаменту охорони здоров`я КОДА від 12 лютого 2024 року № 875-адм).

У затвердженому переліку закладів охорони здоров`я Київської області від місця складання протоколу наявні ближчі лікарні, які проводять огляд на стан сп`яніння, а саме КНП Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 2» та КНП Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 4», що знаходиться в м. Білій Церкві (віддаленість від місця зупинки 24 км), КНП ВМР «Васильківська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування», що знаходиться в м. Василькові (віддаленість від місця зупинки 36 км), КНП ФМР «Фастівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» що знаходиться в м. Фастові (віддаленість від місця зупинки 14 км).

Запропонований поліцейським медичний заклад - КНП «Рокитнянська багатопрофільна лікарня», що знаходиться в смт. Рокитне (віддаленість від місця зупинки транспортного засобу 59 км), був не найближчим закладом охорони здоров`я.

На момент зупинки ОСОБА_1 та пропозиції працівників поліції пройти огляд у КНП «Рокитнянська багатопрофільна лікарня», вказані вище заклади мали право на проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, працівниками поліції в порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року № 1452/735, запропонували ОСОБА_1 не найближчий заклад охорони здоров`я.

ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння саме в КНП «Рокитнянська багатопрофільна лікарня» і його відмова від проходження такого огляду ґрунтувалася на тому, що він проводитиметься на відстані 59 км від місця зупинки транспортного засобу під його керуванням, та без розуміння того, як відбуватиметься його повернення до автомобіля. Крім того, ОСОБА_1 вказував, що в м. Рокитне він не буде їхати, що у свою чергу свідчить про те, що його відмова пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у цьому закладі охорони здоров`я узгоджується із вимогами ст. 266 КУпАП та вищевказаної Інструкції.

Таким чином особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, посилається на обставини, які мали місце та у сукупності із іншими доказами ставлять під сумнів правомірність дій працівників поліції, які мають тлумачитись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

При розгляду апеляційної скарги відповідно до приписів ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і практику Європейського суду з прав людини як джерела права

Так, згідно із ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п. 43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 06 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, не доводиться сукупністю наявних у справі доказів, які не відповідають вимогам закону, не є переконливими, достатньо вагомими і узгодженими між собою, а відтак викликають у суду обґрунтований сумнів.

Згідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд першої інстанції не в повній мірі дослідив матеріали справи, не звернув увагу на наявні порушення, що призвело до помилкового висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Батури П.О. у справі, яка переглядається, підлягає задоволенню, відповідно постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2025 року необхідно скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закрити за відсутності у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Батури Павла Олександровича задовольнити.

Постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду С.А. Голуб