ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/264/25Головуючий у 1-й інстанції Клим Т.П.
Провадження № 33/817/238/25 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 адвоката Корфа П.К. на постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 02 квітня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та призначено йому стягнення у виді сплати штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000.00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в користь держави в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Згідно постанови, 14 січня 2025 року о 23:19 год. в с. Новий Кокорів по вул. Зарічна, 23 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітке мовлення. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння на місці зупинки ТЗ та в медичному закладі охорони здоров`я водій відмовився. Від керування відсторонений. Своїми діями порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Корф П.К. просить поновити строк апеляційного оскарження та скасувати постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 02 квітня 2025 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 не був присутній на судовому засіданні під час розгляду даної справи в суді першої інстанції, а копію оскаржуваної постанови захисник отримав 11 квітня 2025 року. Зазначає, що:

ОСОБА_1 не проявляв жодних ознак алкогольного сп`яніння, вони були відсутні;

працівники поліції безпідставно зупинили автомобіль марки Ford Fusion д.н.з. НОМЕР_1 , підстава зупинки була відсутня;

в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази факту порушення ОСОБА_1 ПДР України, які б відповідно до зазначених вимог закону давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник адвокат Корф П.К. не з`явились, хоча були повідомлені про час і місце апеляційного розгляду. Повідомлень про причини неявки в судове засідання та клопотань про відкладення апеляційного розгляду від них не надходило.

Що стосується клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Кременецького районного суду Тернопільської області від 02 квітня 2025 року, то воно підлягає поновленню виходячи з того, що зазначені в апеляційній скарзі підстави, через які було його пропущено, підтверджуються наявними в матеріалах справи відомостями і є поважними.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті справи в ході апеляційного розгляду встановлено наступне.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №221197 від 15 січня 2025 року; відеозаписі із нагрудної відеокамери поліцейського; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3859981 від 15 січня 2025 року.

Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 правил дорожнього руху не порушував і був зупинений незаконно, спростовуються матеріалами справи.

Так, відповідно до ст.35 Закону України Про Національну поліцію однією з підстав для зупинки транспортного засобу є порушення водієм правил дорожнього руху.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для перевірки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 було те, що останній керував транспортним засобом, та не подав вчасно сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при зміні напрямку руху, що і було озвучено працівниками поліції ОСОБА_1 (файл export-05a4i.mp4 з 23:20:50 год).

Окрім того, наявність у працівників поліції законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 підтверджується наявною у матеріалах справи копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3859981 від 15 січня 2025 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення.

Відомостей про скасування вказаної постанови в апеляційній скарзі не вказано і в ході апеляційного розгляду не надано, отже на даний час вона не скасована і набрала законної сили.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги твердження апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не проявляв жодних ознак алкогольного сп`яніння, вони були відсутні, оскільки відповідно до п.2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких саме у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Окрім цього, ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітке мовлення), які були визначені поліцейським підставою для направлення на огляд на стан сп`яніння зафіксовані як в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 14 січня 2025 року так і в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Крім того, ОСОБА_1 при спілкуванні із працівниками поліції підтвердив факт вживання ним алкогольних напоїв (файл export-05a4i.mp4 з 23:29:50 год).

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Корфу П.К. строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Корфа П.К. залишити без задоволення, а постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 02 квітня 2025 року відносно ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя