Житомирський апеляційний суд
Справа №275/38/25 Головуючий у 1-й інст. Данилюк О. С.
Номер провадження №33/4805/573/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Брусилівського районного суду Житомирської області від 28 березня 2025 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2 , ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 28 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосовано до нього адміністративне стягнення:

за ст. 122-2 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 гривні;

за ст. 130 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст. 36 КУпАП остаточно накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 06 січня 2025 року о 19 годині 32 хвилини по вул. Садова, 1, в с. Ставище Житомирського району Житомирської області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Рено Меган, д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 8.9.а ПДР України не виконав вимогу про зупинку поліцейського шляхом увімкнення проблискового маячка червоного та синього кольору. Таким чином вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.

Крім того, 06 січня 2025 року о 19 годині 31 хвилині по вул. Садова, 1, в с. Ставище Житомирського району Житомирської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Рено Меган, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована, зокрема, тим, що в матеріалах справи відсутні докази керування ним транспортним засобом. Наявні відеоматеріали містять розбіжності в часі фіксування події між відеореєстратором та бодікамерою поліцейського.

ОСОБА_1 була надана можливість апеляційним судом надати свої покази у справі, проте він цим не скористався. Будучи належним чином повідомленим про місце і час судового засідання ОСОБА_1 у судове засідання до суду апеляційної інстанції не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Нормами чинного КУпАП не передбачено можливості зупинення строків накладення адміністративного стягнення, а сплив такого строку навіть за наявності вини особи у вчиненні кримінального правопорушення є безумовною підставою для закриття провадження у справі.

При цьому, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не позбавлена можливості подавати письмові пояснення щодо обставин справи, подавати докази та залучити захисника для представництва та захисту її інтересів підчас розгляду справи в суді.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції з прав людини кожна особа має право на розгляд її справи упродовж розумного строку судом встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти неї обвинувачення. Тому, розгляд даної справи без невиправданої затримки не буде відповідати інтересам особи, яка притягується до адміністративної відповідальності .

За таких обставин, з метою недопущення затягування розгляду справи, зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення та у відповідності до положень ч. 6 ст. 294 КУпАП, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка бере участь в апеляційному провадженні справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Невиконання водіями вимог про зупинку, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 122-2 КУпАП.

Відповідно до статті 122-2 КУпАП, невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.

Згідно пункту 8.9 ПДР вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: а) сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки; б) увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу; в) гучномовного пристрою; г) спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу. Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису або у закладах охорони здоров`я.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушені вимоги про зупинку транспортного засобу, що подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного кольору та відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколів по адміністративне правопорушення від 06.01.2025 вбачається, що 06 січня 2025 року о 19 годині 32 хвилини по вул. Садова, 1, в с. Ставище Житомирського району Житомирської області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Рено Меган, д.н.з. НОМЕР_1 , порушив вимогу про зупинку транспортного засобу саме шляхом увімкнення проблискового маячка червоного та синього кольору, чим порушив вимоги п. 8.9.а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП (а.с. 21).

Крім цього, в цей день о 19 годині 31 хвилині по вул. Садова, 1, в с. Ставище Житомирського району Житомирської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Рено Меган, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі у встановленому закону порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2).

Встановлені судом обставини підтверджено також:

- розпискою про роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (а.с. 3);

- розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч. 1 ст. 266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом (а.с. 4);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 від огляду відмовився (а.с. 5);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.01.2025 з відміткою про відмову ОСОБА_1 пройти огляд у КНП «Брусилівська лікарня» (а.с. 6);

- копією постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3804073 від 06.01.2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП (а.с. 7), згідно якої 06.01.2025 року о 19 годині 31 хвилині ОСОБА_1 керував транспортним засобом Рено Меган, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Садова, 1, в с. Ставище Житомирського району Житомирської області з номерним знаком, що недостатньо освітлений, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 метрів, без посвідчення водія відповідної категорії, та при русі в населеному пункті при наближенні до зустрічного транспортного засобу не увімкнув ближнє світло фар;

- довідкою про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 , виданого 11.01.2003 року (а.с. 12);

- довідкою про належність транспортного засобу Рено Меган, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 (а.с. 13);

- відеозаписами з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудної камери поліцейського (а.с. 16, 17).

Слід зауважити, що ОСОБА_1 ознайомився зі змістами протоколів про адміністративне правопорушення без будь-яких зауважень щодо можливих неправомірних дії працівників поліції, поставивши свій підпис без надання пояснень (протокол серії ЕПР1 №214361 від 06.01.2025 за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП), а підписувати протокол серії ЕПР1 №214369 від 06.01.2025 за ч. 1 ст. 130 КУпАП відмовився.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що доказів керування ним транспортного засобу не надано, не заслуговують на увагу, оскільки на відеореєстраторі службового автомобіля зафіксовано рух автомобіля Рено Меган, д.н.з. НОМЕР_1 , назустріч автомобілю поліцейських з увімкненим дальнім світом фар. Поліційна машина намагається зупинити автомобіль Рено Меган за допомогою ввімкненого проблискового маячка синього та червоного кольору, але транспортний засіб не зупиняється, продовжує рух, ігноруючи сигнали поліціянтів. В подальшому транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_1 , зупинився самостійно. З відеозапису убачається, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом і не заперечував цього факту, вказане також підтверджується поясненнями ОСОБА_1 «не знаю чого не зупиниився…..». Покликання ОСОБА_1 на те, що поліцейський підходить до автомобіля з претензіями щодо не зупинки його на вимогу поліцейського, а автомобіль в цей час стоїть та не заведений, не спростовує факт керування транспортним засобом, оскільки останній перед цим перебував у русі, що спростовує доводи, апеляційної скарги в цій частині. З урахуванням наведеного подальші дії працівників поліції вчинені у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.

Твердження скаржника щодо розбіжності в часі фіксування події між відеореєстратором та бодікамерою поліцейського не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є обставинами, які виключають винність ОСОБА_1 в інкримінованих йому правопорушеннях, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови, та є належним та допустимим доказом, оскільки на них зафіксовано фактичні обставини події.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, не надано.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, відсутні підстави для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 28 березня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь