Справа № 159/4884/22
Провадження № 3/159/179/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Шишилін О.Г., з участю захисника Кучера А.А., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 виданий 23.03.1998 Камінь-Каширським РВУ МВС України у Волинській області, РНКПП НОМЕР_2 , проживає : АДРЕСА_1 , не працює, УБД;

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №241715 від 25.11.2022 року о 01 год. 20 хв. по вул.Володимирьска, 78А, м. Ковель Волинської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz 210» д.н.з. НОМЕР_3 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки ТЗ за допомогою приладу «Drager 6810», тест №2263, результат огляду становить 1,46% проміле. З результатом огляду не згідний. Огляд на стан сп`яніння у встановленому Законом порядку у лікаря приймального відділення Ковельського МТМО та підтверджується висновком №576 виданим 25.11.2022, чим порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 з протоколом не погодився, пояснив, що 25.11.2022 близько 01 год. ночі їхав з товаришем із Ягодина, товариш був за кермом. В м. Ковель товариш пішов додому, а він залишився чекати його біля автомобіля. Водієм транспортного засобу не був. Через деякий час, до нього підійшли незнайомі люди, які представились представниками правопорядку та викликали працівників поліції. ОСОБА_1 стверджує, що він не керував автомобілем. На вимогу поліцейського пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у лікарні, хоча водієм не був.

В судовому засіданні захисник адвокат Кучер А.А. з протоколом не погодився, вказуючи на те, що докази скоєння ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відсутні, просить закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що належні та допустимі докази керування транспортним засобом ОСОБА_1 у матеріалах справи відсутні. На відео лише вбачається, що ОСОБА_1 працівники поліції пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився, в подальшому з результатом був не згідний, та погодився проїхати в лікарню на огляд.Враховуючи викладене просив закрити провадження у даній справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки водієм транспортного засобу не був і не є суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Кучера А.А., дослідивши наявні письмові докази, відеозаписи, дійшов висновку про таке.

У відповідності до вимог статті 7 Кодексу, ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`зку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 252 Кодексу орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог статей 245,280 Кодексу завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення їх в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Так, відповідальність за частиною першою статті 130 Кодексу несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Тобто підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 130 Кодексу є наявність одночасно двох умов: перебування особи в стані сп`яніння та керування нею в такому стані транспортним засобом.

Відповідно до частини першої статті 251 Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписучих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з положеннями КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Так, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, згідно пояснень ОСОБА_1 не визнаються. Останній не заперечив факту перебування в стані алкогольного сп`яніння 25.11.2022, але спростовує факт керування транспортним засобом.

Згідно протоколу поліцейським на підтвердження інкримінованих обставин надав акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння відносно ОСОБА_1 , відеозапис.

Досліджені судом зазначені вище докази підтверджують факт перебування ОСОБА_1 25.11.2022 в стані алкогольного сп`яніння. Останній дану обставину не спростовує.

Проте, будь-яких доказів що ОСОБА_1 будучі в стані сп`яніння керував автомобілем Mercedes-Benz 210 дн НОМЕР_3 суду не надано.

З відеозапису вбачається, що він розпочинається з обставин пропонування ОСОБА_1 пройти процедуру освідування на стан сп`яніння та процедуру оформлення працівниками поліції матеріалів про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 Кодексу, притому відеозапис не містить зафіксованих обставин руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 ..

Доказів, що автомобіль Mercedes-Benz 210 дн НОМЕР_3 належить ОСОБА_1 , суду не надано.

Отже з огляду на наведене, суд не може дійти беззаперечного висновку, що ОСОБА_1 при наявних доказах був водієм транспортного засобуMercedes-Benz 210 дн НОМЕР_3 і на нього поширюються обов`язки встановлені п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В свою чергу, твердження ОСОБА_1 , що зазначеним автомобілем керував його товариш, який пішов додому, а він залишився чекати біля автомобіля є не спростовною обставиною жодним доказом, що наявний у суду.

Згідно ст. 62 Конституції України та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною поки її вину не доведено згідно закону.

З огляду Довідки ДПП УПП у м. Луцьку від 25.11.2022р. ОСОБА_1 можно характеризувати, як такого, що раніше не вчиняв адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП та не позбавлявся права керування Т/З.

За таких підстав для суду є сумнівним твердження поліцейського, що ОСОБА_1 у наведеному випадку є водієм і на нього розповсюджуються вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України.

Згідно з п. 1 ст.247 Кодексу обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Верховний Суд у Постанові від 19.02.2020 р., справа №204/8036/16-а наголосив, що виключно водій, а не особа, яка сидить з кермом, підлягає відповідальності за порушення Правил дорожнього руху. Наявність усіх ознак адміністративного правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності. В цьому випадку Верховний Суд при аналогічних обставинах визнав, що поліцейським не доведено належними та допустимими доказами вчинення саме особою яка притягнута до відповідальності порушення правил дорожнього руху, та не доведено що він є суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення.

Щодо, пояснень даних ОСОБА_1 під час складання протоколу Верховний Суд в Постанові від 15 травня 2019 року у справі № 537/2088/17, зазначив, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 01.11.1996 за № 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Пояснення ОСОБА_1 щодо перебігу подій не спростовані, доказів на спростування позиції останнього у суду відсутні.

За відсутності належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобомMercedes-Benz 210 дн НОМЕР_3 , суд дійшов висновку, що його винуватість є не доведеною за принципом доведеності «поза розумним сумнівом», тому в його діяні відсутній склад правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 130 Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 Кодексу провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного та керуючись статтями 247, 251-252, 256, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі № 159/4884/22 (провадження № 3/159/179/25) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, закрити, через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СуддяО. Г. Шишилін