Провадження№ 3/522/4252/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

(повний текст)

29.05.2025 року Місто Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Коваленко В.М., за участю секретаря Бабалунга О.М., адвоката- Ткачука А.Ю., розглянувши матеріали справи, які надійшли з УПП в Одеській області, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст.130 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адмінінстративне праовпорушення від 24.09.24р. ОСОБА_1 , 24.09.2024р. о 01 годині 13 хвилин, перебуваючи за адресою м.Одеса вул.Фонтанська дорога 2, у порушення п. 2. 9а ПДР, керував транспортним засобом «BMW 320» номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме:різкий запах алкоголою з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленному законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Drager 0409. Результат 0.28%. Тест номер 1961.

За вказаним фактом співробітниками патрульної поліції було складено протокол серії АБА №117912 від 24.09.2024 року.

В судовому засіданні адвокат Ткачук А.Ю. просив закрити провадження по справі у звязку з відсутністю в діях Хохотви складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, посилаючись на наступне.

Зупинка ОСОБА_2 співробітниками поліції була безпідставною, процесуальні права не розяснені, огляд проведено із істотними порушеннями, а саме, після того як ОСОБА_2 висловив незгоду із результатами тесту за допомогою газоаналізатора Драгер та попросив надати можливість пройти тест повторно, поліцейский не розяснив йому право пройти огляд у медичному закладі. З огляду на недотримання вимог щодо процедури проходження огляду, сторона захисту просила закрити провадження по справі за недоведеністю події адміністартивного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 24.09.2024, відеозаписи з нагрудних камер працівників патрульної поліції, заслухавши в судовому засіданні пояснення сторони захисту, приходжу до висновку, що провадження по справі стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю (не доведеністю) складу та події адміністративного правопорушення, виходячи із наступного.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи рішення по справі суд виходить з того, що вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, суд вважає, що вище наведені докази неможна вважати належними, допустимими та такими, що доводять вину особи, виходячи з наступного.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Із наявних у матеріалах справи відеозаписів вбачається наступне. Після зупинки водій ОСОБА_1 , який є війсбковослужбовцем, під час спілкування із працівниками поліції загалом поводиться адекватно та категорично заперечує факт перебування у стані спяніння.

Починаючи о 01 год. 18 хв. ОСОБА_1 проходить огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результат - 0,28 проміле. Лише після проходження огляду співробітник поліції повідомляє ОСОБА_1 , про те, що відносно нього буде складено протокол за ст. 130.

О 01 год. 22 хв., ОСОБА_1 запитує поліцейського чи можливо йому повторно пройти огляд на приладі Драгер, так як він не вживав алкогольних напоїв. Поліцейкий йому відповідає, що це неможливо, так і не запропонувавши йому огляд у закладі МОЗ України.

Відповідно до п.5 та п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. № ПОЗ, підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огчяду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

На підставі викладеного суд приходить висновку, що в порушення Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. не було отримано згоду ОСОБА_1 з результатом проведеного огляду, чим суттєво порушено порядок проведення огляду водіїв на стан сп`яніння. Крім цього водієві ОСОБА_1 не було розяснено право пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. Таким чином істотно порушено процедуру проходження процедури огляду на стан спяніння, що ставить під сумнів отримані результати. За таких обставин, докази, які містяться в матеріалах, не доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу та події адмінінстративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України».

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Також, в справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Таким чином, на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження наявних в матеріалах справи доказів, керуючись принципами презумпції невинуватості, поваги до людської гідності, загальними принципами здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури,, суд вважає недоведеним належними та допустимими доказами наявності в діях ОСОБА_1 складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетнції, у точній відповідності з законом.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу і події адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.9, 24, 34, 130, 247, 283, 284, 286 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, закрити за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя :