19.05.2025 Справа № 756/6454/25
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/6454/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2025 Оболонський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Касьян А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 ),

за ст. 124 КУпАП,

за участю особи, стосовно якої складено протокол, - ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

06.05.2025 до Оболонського районного суду міста Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №314442, складений 28.04.2025 о 18:56 на вул. Богатирській, 1 у місті Києві інспектором взводу №2 роти №2 батальйону БЗС Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капітаном поліції Сорокою С.П. стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Зі змісту протоколу вбачається, що 28.04.2025 о 17:30 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки МАN TGX 18.400 (д.н.з. НОМЕР_2 ) з напівричіпом (д.н.з. НОМЕР_3 ) по вул. Богатирській, 1 у місті Києві, при зміні напрямку руху не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого відбулося зіткнення з транспортним засобом марки SUZUKI (д.н.з. НОМЕР_4 ), який зупинився праворуч від нього, чим порушив вимоги пунктів 10.1. та 13.1. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , посилаючись на неправильну оцінку його дій, надану працівниками патрульної поліції, просив закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу, про що подав відповідне клопотання.

Заслухавши пояснення особи, стосовно якої складено протокол, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а також ті, що були долучені ОСОБА_3 в ході судового розгляду, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 цього Кодексу).

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами та іншими документами.

У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників; у пункті 26 - на те, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження таких засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність, яка настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями ст. 41 Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху).

Відповідно до пункту 1.10. Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Пункт 1.3. Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Разом із тим, судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Відповідно до ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

На підтвердження винуватості водія ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП суду надані наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №314442 від 28.04.2025 стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП;

- схема місця ДТП від 28.04.2025;

- письмові пояснення водія ОСОБА_1 від 28.04.2025 про те, що того дня він рухався на автомобілі в лівій смузі руху, не змінюючи напрям руху, під час з`їзду на звуження смуг руху через ремонт дороги почув посторонній звук з правого боку свого автомобіля, відразу зупинився. Коли вийшов з автомобіля, то побачив, що автомобіль марки SUZUKI, змінюючи напрямок руху, недотримався інтервал руху, внаслідок чого сталася дорожньо транспортна пригода;

- письмові пояснення водія транспортного засобу марки SUZUKI ОСОБА_4 від 28.04.2025 про те, що того дня він рухався на автомобілі в правій смузі руху та, «з`їжджаючи на звуження полос у зв`язку з ремонтом дороги, не з`їжджаючи зі своєї полоси руху отримав пошкодження лівої сторони автомобіля іншим вантажним автомобілем. В процесі руху помітив, що вантажний автомобіль почав зміщуватися в мою полосу руху. Я задля уникнення зіткнення та в зв`язку з неможливістю прийняти вправо (обмежувачі руху дорожньої служби) зупинився, вантажний автомобіль продовжив зміщення та своєю правою стороною здійснив наїзд на моє авто».

Водночас, відповідно до ст. 255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 19 Закону України від 29.06.2004 №1906-IV «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» від 14.03.2002 ЄСПЛ зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У справі «Бербера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 ЄСПЛ встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України».

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що водій автомобіля марки марки МАN TGX 18.400 (д.н.з. НОМЕР_2 ) ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 10.1. та 13.1. Правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 10.1. Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до пункту 13.1. Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , посилаючись на неправильну оцінку його дій працівниками патрульної поліції, просив закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу, про що подав відповідне клопотання, долучивши до нього диск з відеозаписом з місця дорожньо-транспортної пригоди, на якому зафіксовано дорожню обстановку, яка була на місці зіткнення транспортних засобів (їх місце розташування та наслідки дорожньо-транспортної пригоди). На цьому відеозаписі також зафіксовано те, що на ділянці дороги, де відбулося зіткнення, через ремонт дороги встановлено тимчасові дорожні знаки, які попереджають про повне перекриття смуг руху та необхідність об`їзду по тимчасовій схемі через зустрічну смугу руху.

Суд не приймає доводи, викладені в письмових поясненнях водія транспортного засобу марки SUZUKI ОСОБА_4 від 28.04.2025 про те, що він рухався «в правому ряду на звуження полос … не з`їжджаючи зі своєї полоси», оскільки з відеозапису вбачається, що при організації тимчасового маршруту об`їзду перекритої ділянки дороги (тимчасова схема руху) рядність руху не визначено, тобто об`їзд місця дорожніх робіт не має визначення рядності руху, а тому, враховуючи те, що схему об`їзду було організовано по ліву сторону від перекритої ділянки дороги, а також і те, що організований «коридор» для об`їзду візуально не передбачає можливості проїзду через нього одразу кількох транспортних засобів, які рухалися б паралельно, тому під час виїзду на організований «коридор» для об`їзду водій транспортного засобу марки МАN TGX 18.400 ОСОБА_1 , який рухався у крайній лівій смузі руху, не міг порушити інкриміновані йому пункти Правил дорожнього руху, так як рухався ураховуючи пункт 8.2. Правил дорожнього руху, вимоги якого під час руху також повинен був дотримувати і водій транспортного засобу SUZUKI ОСОБА_4 . При цьому пріоритет виїзду на тимчасовий маршрут об`їзду перекритої ділянки дороги надано саме водіям, які здійснювали проїзд по тимчасовій схемі руху з крайньої лівої смуги.

Таким чином, на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження наявних в матеріалах справи доказів, керуючись принципами презумпції невинуватості, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, суд вважає, що патрульними поліцейськими не надано суду переконливих доказів на підтвердження того, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 10.1. та 13.1. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

До такого висновку суд приходить з огляду на дорожню обстановку, що склалась на ділянці дороги в момент дорожньо-транспортної пригоди, на відомості, що зафіксовано у схемі місця ДТП та на обставини дорожньо-транспортної пригоди, які чітко зафіксовано на долученому до справи відеозаписі.

Вказані докази дають підстави стверджувати про наявність сумнівів у достовірності даних, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

З огляду на те, що суду не надано належних, достовірних, допустимих та достатніх доказів, які у своїй сукупності свідчили б про те, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, усупереч вимог Правил дорожнього руху, при зміні напрямку руху не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого відбулося зіткнення з транспортним засобом марки SUZUKI, що підлягає обов`язковому встановленню в такій категорії справ про адміністративне правопорушення, в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь особи, котра притягається до відповідальності, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, а тому суд приходить до висновку, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП слід закрити за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

Керуючись статтями 19, 62 Конституції України, статтями 7, 245, 247, 251-252, 255, 280, 283-285 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.В. Касьян