Справа № 175/5586/25
Провадження № 3/175/2432/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

"09" червня 2025 р. с-ще Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Краснокутської Н.С., за участю секретаря судового засідання Коломоєць Т.А., прокурора Носань І.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 її захисника адвоката Верменича В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , начальник відділу та депутат Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшли справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

В судове засідання з`явились прокурор Носань І.О., Суркова Г.Г., захисник адвокат Верменич В.А.

У судовому засіданні захисник адвокат Верменич В.А. просив: по-перше об`єднати справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП в одне провадження, по-друге закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, зачитав клопотання про закриття провадження та посилався на те, що зі змісту рішення «Про встановлення надбавок, премій та матеріальної допомоги», вбачається, що вказане рішення визначає виключно порядок матеріального стимулювання працівників селищної ради та стосується всіх без винятку працівників Обухівської селищної ради, тобто без конкретизації прізвищ працівників селищної ради та без розрахунку сум для певних посад. Жодних посилань про нарахування або встановлення ОСОБА_1 будь-якого розміру заробітної плати, преміювання, надбавки, доплати до посадового окладу або ж надання матеріальної допомоги, вказане рішення не містить, що свідчить про те, що ОСОБА_1 не знала про наявність реального конфлікту інтересів. Адвокат також посилається на те, що підставою для виплати премії та надбавок є виключно розпорядження селищного голови, тому немає жодних обґрунтованих підстав вважати, що ОСОБА_1 приймала участь як депутат у голосуванні. Адвокат також звернув увагу про те, що саме голова селищної ради встановлює надбавки працівникам апарату ради, тому на підставі вищеперерахованих аргументів захисник вважає, що провадження у даній справі має бути закрито.

ОСОБА_1 вину не визнала, суду пояснила, що депутати голосують за загальні списки, в яких немає прізвищ, а тому вважає, що в її діях немає складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти того, щоб об`єднати справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП в одне провадження. Просила суд визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Щодо того, що розпорядженням голови встановлюються надбавки та премії, то це не впливає на суть правопорушення, оскільки як було встановлено, ОСОБА_1 працює в апараті Обухівської селищної ради, а тому під час голосування щодо встановлення надбавок, надала перевагу особистим інтересам. Також прокурор посилається на висновки Верховного Суду в постанові від 21.09.2021 р.

Заслухавши адвоката Верменич В.А., Суркову Г.Г., прокурора, дослідивши матеріали справи, суд виходить з такого.

Враховуючи, що вказані вище справи про адміністративні правопорушення складені відносно однієї й тієї ж особи, ці справи розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою) судом, тому суд приходить до висновку про необхідність об`єднання справ про адміністративні правопорушення № 175/5586/25 (провадження № 3/175/2432/25), № 175/5590/25 (провадження № 3/175/2434/25) в одне провадження з присвоєнням єдиного номеру № 175/5586/25 (провадження № 3/175/2432/25) та розглядати вказані справи одночасно.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне порушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 463 від 29.04.2025 року ОСОБА_1 , будучи депутатом Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, та згідно п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1700-VII, суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону, усупереч вимог ст. 35-1 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», публічно не повідомила про наявність у неї реального конфлікту інтересів колегіальний орган - Обухівську селищну раду, який виник під час участі 20.12.2023 року на пленарному засіданні 42 чергової сесії перед розглядом питання порядку денного № 49 «Про встановлення надбавок, премій та матеріальних допомоги», яким встановлено надбавку в розмірі 50% від посадового окладу, працівникам апарату Обухівської сільської ради, в тому числі й безпосередньо неї, як працівника апарату ради, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 464 від 29.04.2025 року, ОСОБА_1 , будучи депутатом Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, та згідно п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1700-VII, суб`єктом на якого поширюється дія цього Закону, усупереч вимог ст. 35-1 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, який виник під час участі 20.12.2023 року на пленарному засіданні 42 чергової сесії, проголосувавши «ЗА» питання порядку денного № 49 «Про встановлення надбавок, премій та матеріальних допомоги», яким встановлено надбавку в розмірі 50% від посадового окладу, працівникам апарату Обухівської сільської ради, в тому числі й безпосередньо неї, як працівника апарату ради, надавши перевагу особистим інтересам, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно ч. 9 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, що закріплено у статті 10 КУпАП.

Частина 1 ст. 172-7 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Частиною 2 ст. 172-7 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

При цьому, відповідно до примітки до статті 172-7 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції». У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону, дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Вимогами частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону зобов`язані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до пунктів 2, 3, 4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані, зокрема, повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів, вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до ст. 35-1 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що правила врегулювання конфлікту інтересів у діяльності Президента України, народних депутатів України, членів Кабінету Міністрів України, керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України, суддів, суддів Конституційного Суду України, голів, заступників голів обласних та районних рад, міських, сільських, селищних голів, секретарів міських, сільських, селищних рад, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.

У разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

У разі якщо неучасть особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу, у прийнятті рішень цим органом призведе до втрати правомочності цього органу, участь такої особи у прийнятті рішень має здійснюватися під зовнішнім контролем. Рішення про здійснення зовнішнього контролю приймається відповідним колегіальним органом.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи не вчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, необхідно встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як: наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований та визначений; наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення; наявність повноважень на прийняття рішення, наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, діють неупереджено, незважаючи на приватні інтереси, особисте ставлення до будь-яких осіб, на свої політичні погляди, ідеологічні, релігійні або інші особисті погляди чи переконання.

Суб`єктивна сторона корупційного діяння характеризується тим, що воно вчинюється лише з корисливих спонукань. Особа, яка вчинила таке корупційне діяння, усвідомлює, що вона незаконно використовує свої службові повноваження та незаконно одержує у зв`язку з цим певні матеріальні блага для себе чи близьких осіб. Тобто, навіть при наявності суперечності між приватними інтересами особами та її службовими повноваженнями, обов`язковим є встановлення можливості впливу такої суперечності на об`єктивність або упередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих службових повноважень. При цьому конфлікт інтересів повинен бути реальним (очевидним) і передбачуваним. Тобто, конфлікт інтересів має місце тоді, коли вказана суперечність фактично вплинула чи могла вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих особі службових повноважень.

Відповідно до положень ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування», сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради публічно повідомляє про конфлікт інтересів, який виник під час участі у засіданні ради, іншого колегіального органу (комісії, комітету, колегії тощо), відповідному колегіальному органу та не бере участі у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідним колегіальним органом. Якщо неучасть осіб, зазначених у частині першій цієї статті, у прийнятті рішення призведе до втрати повноважності відповідної ради, іншого колегіального органу, особи, у яких наявний конфлікт інтересів, беруть участь у прийнятті радою, іншим колегіальним органом рішення, за умови публічного самостійного повідомлення про конфлікт інтересів під час засідання колегіального органу. Якщо повідомлення про конфлікт інтересів здійснено на засіданні ради, іншого колегіального органу, інформація про таке повідомлення обов`язково вноситься до протоколу засідання ради, іншого колегіального органу.

Як було встановлено в ході розгляду справ про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 , будучи депутатом Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, та згідно п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1700-VII, суб?єктом на якого поширюється дія цього Закону, усупереч вимог ст. 35-1 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, який виник під час участі 20.12.2023 року на пленарному засіданні 42 чергової сесії, проголосувавши «ЗА» питання порядку денного №49 «Про встановлення надбавок, премій та матеріальних допомог», яким встановлено надбавку в розмірі 50% від посадового окладу, працівникам апарату Обухівської сільської ради, в тому числі й безпосередньо неї, як працівника апарату ради, надавши перевагу особистим інтересам, чим вчинила правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

При цьому доводи захисника про те, що вона не знала про наявність реального конфлікту інтересів під час голосування, оскільки рішення «Про встановлення надбавок, премій та матеріальної допомоги» стосується всіх без винятку працівників Обухівської селищної ради без конкретизації прізвищ не засновані на нормах антикорупційного законодавства та є безпідставними, оскільки як було встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 працює в апараті Обухівської селищної ради, а тому питання, що вирішувалися на пленарному засіданні сесії стосувалися й безпосередньо її.

Суд також критично ставиться до тверджень захисника про те, що надбавки та премії встановлюються на підставі розпорядження голови селищної ради, оскільки воно не спростовує сам факт того, що ОСОБА_1 , брала участь у голосування за протиправне рішення з точки зору антикорупційного законодавства.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП обставинами, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення є: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі викладеного, надавши оцінку доказам у справі, суд доходить висновку, що справа про адміністративне правопорушення містять належні та допустимі докази, які доводять вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне порушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Отже, враховуючи доведеність доказами вини особи у вчиненні вищевказаних адміністративних правопорушень, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчинених адміністративних правопорушень та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчинених адміністративних правопорушень, особу правопорушника, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах ч.2 ст.172-7 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовій збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 36, 40-1, 172-7, 213, 221, 283 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати справи про адміністративні правопорушення № 175/5586/25 (провадження № 3/175/2432/25), № 175/5590/25 (провадження № 3/175/2434/25) відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП в одне провадження з присвоєнням єдиного номеру № 175/5586/25 (провадження № 3/175/2432/25).

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді накладення штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 (три тисячі чотириста) грн (Отримувач коштів ГУК у Дн-кiй обл/ТГсмтСлобож/ 21081100; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155; Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат); рахунок отримувача UA0004457; КЕКД: 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 судовій збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять шістсот) 60 коп. на користь держави. (Отримувач: ГУК у Дн-кій обл/ОТГсмтСлобож/22030101, код отримувача за банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), рахунок отримувача UA0004457).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Строк пред`явлення до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Повний текст постанови виготовлений 11.06.2025 року.

Суддя Н. С. Краснокутська