Справа № 182/807/25
Провадження № 3/0182/581/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09.06.2025 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Ступак Т.С. розглянувши матеріали, які надійшли з Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 від 26.08.2011, громадянки України, яка зареєстрована та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

за участю особи відносно якої розглядається справа про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , адвоката Мороз Н.М.

в с т а н о в и в:

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

1.28.01.2025 о 21-55 год. в м.Нікополі по вул. Електрометалургів водій ОСОБА_1 керувала автомобілем «Opel Meriva», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). Від проходження медичного освідування на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась, що зафіксовано на бодикамери. Від керування транспортним засобом відсторонена шляхом передачі тверезому водієві.

2.Своїми діями водій порушила 2.5 ПДР.

3.Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

4.У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, пояснила, що вона алкогольні напої у той день не вживала, зупинка поліцейськими була незаконною, оскільки саме співробітники поліції порушили ПДР: виїзжаючи на головну дорогу вона повинна була пропустити авто яке їхало по головній дорозі (у темний час доби не було одразу видно, що це їхали поліцейські), однак автомобіль почав знижувати швидкість та дуже повільно їхати (покажчик повороту чи аварійку не вмикав), а оскільки вона та її пасажир поспішали, то пасажир почав говорити, що треба виїжджати тому що достатньо місця для цього маневру. Тому почала рух та повільно виїхала на головну дорогу, трохи заїхавши на обочину. Після її зупинки поліцейськими, останній запитав чому вона так довго стояла на перехресті та повідомив, що чує запах алкоголю. Поліцейським було пояснено, що цей запах від пасажира, а вона абсолютно твереза. Від запропонованого огляду на стан сп`яніння не відмовилась, але бажала пройти його в медичному закладі в м.Нікополі, оскільки не вірила поліцейським, що потрібно їхати в м.Покров чи смт.Томаківка, оскільки вже була комендантська година та не хотіла залишати автомобіль без нагляду. Свої побоювання пояснила тим, що у 2015 році її автомобіль був спалений, про що вона надала копію акту про пожежу. Крім того, у неї та її родичів був негативний досвід спілкування з поліцейськими в минулому, а тому оскільки її незаконно зупинили вона не повірила словам поліцейського. Щодо огляду приладом «Драгер» повідомила, що колись родич був так оглянутий та потім був притягнутий до адміністративної відповідальності, хоча алкогольні напої він не вживав. Через це перебувала у стресі, а поліцейські не роз`яснили права, були наполегливі та написали ознаки сп`яніння не вірно, а саме: порушення координації рухів, хоча вона була на високих підборах та порушень координацій рухів у неї все було.

5.Захисник Мороз Н.М. клопотала про закриття справи щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Захисник звертав увагу суду на те, що згідно з наданим відеозапису з бодикамери правоохоронців, зупинка транспортного засобу під керуванням її підзахисної була безпідставною. Поліцейський, який безпосередньо спілкувався з ОСОБА_1 , мав упереджене ставлення, вигадав ознаки алкогольного сп`яніння, зазначила, що поліцейський відчував запах алкоголю з салону автомобіля, а не від самої ОСОБА_1 . Також сторона захисту звернула увагу на те, що подія відбулась о 21-55 год. у м.Нікополі по вул. Електрометалургів, а м.Нікополь перебуває в зоні активних бойових дій, та з 22-00 год. запроваджено комендантську годину. Зазначила, що поліцейські у супереч ст.268 КУпАП не надали їй право скористатись правовою допомогою. Також звернула увагу суду, що згідно Постанови Верховного суду від 08.07.2020 справа №463/1352/16а у силу презумпції невинуватості, що підлягає у справах про адміністративні правопорушення, усі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеності невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є недоведеним. Доповнила також, що співробітники поліції скористались тим, що починалась комендантська година та ОСОБА_1 була у стресовій ситуації, при цьому від огляду остання не відмовлялась.

6.Також, за клопотанням сторони захисту був допитаний свідок ОСОБА_2 який суду показав, що він 28.01.2025 був у салоні автомобіля, на передньому пасажирському сидінні разом з ОСОБА_1 коли їх зупинили патрульні. Приблизно о 21-30 год. вони разом виїжджали на вул.Електрометалургів з р-ну Північний, зліва їхав автомобіль, Ірина призупинилась щоб його пропустити, однак той автомобіль теж зменшив швидкість. Щойно ОСОБА_1 виїхала одразу увімкнулись проблискові маячки, вони зупинились, поліцейські представились та повідомили що з автомобіля відчувається запах алкоголю. На думку свідка ОСОБА_1 не порушувала правила ПДР, чому їх автомобіль був зупинений йому не зрозуміло. Також він повідомив поліцейським, що запах алкоголю відчувається саме від нього, бо ввечері пив коньяк. Крім того, зауважив, що зустрівся з ОСОБА_1 ввечері та вона була твереза і нічого за вечір не вживала. ОСОБА_2 підвердив, що правоохоронці пропонували пройти процедуру освідування за допомогою приладу «Драгер» або у медичному закладі у м.Покром чи у смт.Томаківка, оскільки була майже комендантська година то Ірина відмовилась. ОСОБА_1 хотіла пройти огляд у лікарні в м.Нікополі, однак від огляду за допомогою «Драгер» дійсно відмовилась. Свідок зазначив, що був впевнений що ОСОБА_1 була твереза, її координація рухів була не порушена, вона особисто надавала пояснення та одразу зупинилась на проблискові маячки.

Оцінка та мотиви Суду

7.Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

8.Згідно з ч.2 ст.7, ст.245, ст.280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. При цьому суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

9.Так, п.2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

10.За невиконання вимог пункту 2.5 ПДР України, передбачена відповідальність за ст.130 КУпАП.

11.Дослідивши протокол та додані до нього матеріали, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (відмова особи, яка керує транспортним засобом, у встановленому законом порядку пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).

12.Вина ОСОБА_1 підтверджується наявними матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 994007 від 28.01.2025; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке складено 28.01.2025 о 22-35 годині, у якому зазначені наявні ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, згідно з направленням огляд ОСОБА_1 не проводився у зв`язку з її відмовою, що зафіксовано на бодикамеру №799172; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовилась від огляду, що зафіксовано на бодикамери №799192, 799201; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , котра власноруч зазначила, що працівники поліції змушували пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» або у медичних закладах в м.Покров чи смт. Томаківка, однак вона не відмовлялась, а бажає пройти такий огляд у м.Нікополі, оскільки боялась за своє життя.

13.Судом також був досліджений наявний у матеріалах справи відеодиск із записом нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано, зокрема: надання пояснень ОСОБА_1 , яка підтвердила факт керування транспортним засобом, вийшла до поліцейських зі сторони водія, а двигун автомобіля працював та були увімкнені фари, також заперечила вживання алкоголю, від огляду за допомогою приладу «Драгер» відмовилась, виявила бажання пройти огляду у лікарні м.Нікополь, однак працівник поліції повідомив їй, що пройти огляд у м.Нікополі не можливо, оскільки в лікарні немає такої акредитації, також він повідомив що чує запах алкоголю, але не може визначити від кого, тому для перевірки необхідно пройти огляд, оскільки він не є лікарем. Також, ОСОБА_1 зазначила що у 2014-2015 році проходила огляд в м.Нікополь та не хоче їхати о 22-00 год. до іншого міста, на що працівник поліції роз`яснив наслідки відмови від огляду.

14.Даний відеозапис є належним та допустимим доказом, на якому зафіксовані інкримінуємі події та з його змісту можливо встановити події які відбувались. Даних про переривання, спотворення, монтажу запису немає, він відповідає вимогам достовірності і процесуальним документам справи.

15.Зазначені докази є чіткими, узгоджуються між собою та не викликають сумніву.

16.Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735.

17.Щодо позиції ОСОБА_1 з приводу того, що вона не відмовлялась від огляду а хотіла його пройти саме у м.Нікополі, а не їхати у інший населений пункт, оскільки поліцейським недовіряла та вважала їх дії незаконними, то суд зазначає, що у відповідності до ч.3 ст.266 КУпАП перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Медичних закладів які мають право на проведення такого огляду відповідно до діючого переліку в м.Нікополі немає (наказ Департаменту охорони здоров`я обласної Дніпропетровської військової адміністрації від 14.07.2022 №880/0/197-22), при цьому поліцейські детально пояснили цей факт та наслідки відмови, а тому твердження ОСОБА_1 про те, що вона від огляду не відмовлялась є безпідставними. Таку поведінку ОСОБА_1 суд у даному випадку розцінює саме як відмову від проходження огляду у встановленому порядку, а нібито побоювання останньої щодо долі автомобіля та недовіра до поліцейських є такими, що направлені на уникнення відповідальності.

18.Слід зазначити, що будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортним засобом, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі, в тому числі вимоги п.2,5 ПДР та пройти огляд у затвердженому переліку медичних закладів. При цьому у даному випадку поліцейськими були запропоновані територіально найближчі такі медичні заклади.

19.Стосовно доводів про порушення працівниками поліції права на захист ОСОБА_1 , то суд зазначає, що своїми правами остання скористалась, наразі судом забезпечено її право на захист та можливість брати участь в судовому розгляді і надати пояснення. Захист ОСОБА_1 здійснюється адвокатом за вибором останньої.

20.Твердження сторони захисту про безпідставну зупинку, порушення порядку огляду та вимог Інструкції з боку працівників поліції, неправдиво зазначені ознаки сп`яніння та інші доводи сторони захисту, суд розцінює як спосіб захисту який направлений на уникнення відповідальності, що спростовується дослідженими доказами, зокрема відеозаписом.

21.Також суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_2 , оскільки ним було зазначено, підтверджено ОСОБА_1 , що вони підтримують близькі дружні відносини, а тому його свідчення не є об`єктивними та він є зацікавлений у результатах розгляду справи.

22.Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для закриття провадження у справі, судом не встановлено, а доводи сторони захисту за своїм змістом зводяться до незгоди з протоколом, власної оцінки доказів у справі, які сторона захисту тлумачить на користь захисту, ігноруючи їх сукупність та об`єктивність відеозапису.

23.Суду не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вина останньої повністю підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та не викликають сумніву, і були дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи.

24.Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Накладення адміністративного стягнення

25.Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

26.При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність згідно ч.2 ст.33 КУпАП.

27.Обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП - не встановлено.

28.Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП - не встановлено.

29.Враховуючи характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, зокрема те, що вчинене правопорушення (ч.1 ст.130 КУпАП) є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку, особу порушниці та її ставлення до скоєного, суддя вважає, що стягнення повинно бути обране у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами (відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №994007, ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 09.10.2008), що є достатнім для виховання правопорушниці, а також запобіганню вчинення нових правопорушень.

30.Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

31.Відповідно до ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі встановленому законом.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 33, 130, 245, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

1.ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

2.Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

3.Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

4.Відповідно до статті 317 КУпАП направити постанову для виконання відповідній посадовій особі органу Національної поліції.

5.На підставі ст.308 КУпАП України, у разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова буде направлена до органу державної виконавчої служби для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3-х місяців.

Суддя: Т. С. Ступак