П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2025року Суддя Франківського районного суду м. Львова Кузь В.Я., за участю секретаря судового засідання Гайдучок І.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за даними протоколу тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 про обвинувачення за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

05 липня 2025 року до Франківського районного суду м. Львова поступили матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 815934 від 30.06.2024, 30.06.2024. об 16 год. 10 хв. у місті Львові по вулиці Героїв Майдану Бой Желенського Комаринця водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Focus д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», що підтверджується висновком № 001903, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 своєї вини в інкримінованому йому правопорушенні не визнав, зазначив, що не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп"яніння.

Захисник правопорушника ОСОБА_1 - адвокат Мукан І.В. підтримав пояснення свого підзахисного, зазначив, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп"яніння, показник, який зафіксував технічний прилад, є незначним.

Поліцейський взводу 2 роти 3 батальйону 3 УПП у Львівській області ДПП рядовий поліції Турчинський Р.Р. підтвердив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, зазначив, що під час оформлення матеріалів ДТП, учасником якої був ОСОБА_1 , йому було запропоновано пройти огляд на наявність чи відсутність стану алкогольного сп`яніння. В подальшому в медичному закладі технічний прилад показав наявність у ОСОБА_1 наявність проміле, тобто алкогольного сп`яніння.

В судовому засідання командир взводу УПП у Львівській області ДПП старший лейтенант поліції Лотошинський Михайло Богданович, ознайомившись з матеріалами судової справи підтвердив фактичні обставини та пояснив, що 30.06.2024 року водій автомобіля «Форд Фокус» з державним номерним знаком НОМЕР_1 ОСОБА_1 керував транспортним засобом з вираженим запахом алкоголю. У зв`язку з цим у нього, поліцейського, виникла потреба у перевірці із застосуванням технічних засобі. Він, поліцейський, запропонував ОСОБА_1 пройти перевірку на місці із застосуванням драгера, однак той відмовився. Відтак ОСОБА_2 було запропоновано пройти перевірку у медичному закладі. В медичному закладі стан сп`яніння ОСОБА_2 було підтверджено та відносно нього було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На запитання підозрюваного поліцейський відповів, що погоджується з тим, що не зразу пред`явив претензію до нього щодо наявності запаху алкоголю з ротової порожнини. Разом з тим запевнив, що запах почув зразу, але для впевненості здійснював моніторинг неодноразово наближаючись до ОСОБА_2 . Коли переконався, що запах все ж таки присутній то запропонував драгер, однак ОСОБА_2 відмовився виявивши бажання пройти обстеження в медичному закладі, що йому було забезпечено. На своїх показах та фактичних обставинах як вони відображені, наполягає.

Лікар - нарколог КНП ЛОР "Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень" ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомив, що за наслідками огляду ОСОБА_1 , в тому числі подвійного продуття технічного приладу виявлено стан алкогольного сп`яніння. Жодних заперечень ОСОБА_1 при огляді не висловлював та йому було роз`яснено відповідні права та обов`язки.

Судом в судовому засіданні переглянуто долучений до матеріалів адміністративної справи диск з відеозаписом, з якого вбачається, що за подій, які мали місце згідно розглядуваного протоколу, в ході спілкування ОСОБА_1 пояснив, що день перед тим вживав алкоголь, випив горілку, що можливо щось покаже прилад та погодився проїхати в медичний заклад.

Вивчивши представлені на розгляд адміністративні матеріали та дослідивши фактичні обставини, у їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, дії останнього правильно кваліфіковано, оскільки ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, що виразились в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

В силу вимог ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП, передбачено відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Ч.1 ст.62 Закону України «Про національну поліцію України» передбачено, що поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху,а за змістом статті 53 цього Закону, юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я від 09.11.2015 №1452/735 (надалі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.6 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Згідно п.7 розділу ІІ Інструкції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

П.6 розділу І Інструкції визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться, зокрема, лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п.7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п.9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, 30.06.2024 об 16 год. 38 хв. ОСОБА_1 скерований на огляд в КНП ЛОР "ЛОМЦПТУ".

У відповідності до акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №001903, складеного 30.06.2024 об 17 год. 20 хв., відносно ОСОБА_1 , поведінка останнього напружена, скарги на момент огляду відсутні, зіниці змінені, звужені, реакція на світло млява, порушена координація рухів, тремтіння пальців рук.

Згідно цього ж акту, зі слів обстежуваного вживав алкоголь вчора (як це зазначено в акті), запах алкоголю з порожнини рота сумнівний, перше обстеження час обстеження 30.06.2024 час обстеження 17 год.25 хв. результат 0,54%, друге обстеження час обстеження 17 год. 44 хв. результат 0,52%.

В матеріалах адміністративної справи міститься результат тестування, виконаний на прилад Drager Alcotest 6820 ARNA-0343, результат тесту позитивний - 0,52%.

Відповідно до роздруківки результату тесту було установлено алкогольне сп`яніння ОСОБА_1 , яку він власноруч підписав.

Згідно висновку №001903 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного 30.06.2024 лікарем ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на момент огляду перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Суд звертає увагу, що за змістом ст. 8 Віденської Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, з доповненнями, внесеними Європейською угодою від 01 травня 1971 року, міститься норма про те, що у національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а у відповідних випадках - в повітрі, що видихається, перевищення якого є не сумісним із керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

У даному випадку вказана норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким, на думку авторів конвенції, настає алкогольне сп`яніння. Проте, Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0,25% у повітрі, що видихається, що й має місце в Україні, де встановлено мінімальний показник рівня алкоголю у крові - 0,2 %.

Щодо пояснень ОСОБА_1 про відмову лікаря - нарколога в здачі крові, то суд не бере до уваги такі, зважаючи на те, що огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров"я проводиться в будь - який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність).

Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з огляду на приписи ч.1 ст. 251 КУпАП, є самостійним джерелом доказів.

Відтак, зміст пояснень ОСОБА_1 , наданих ним поліцейським під час оформлення адміністративних матеріалів, слугує вагомим підтвердженням тієї обставини, що він не заперечував, що вживав алкоголь раніше.

Суд враховує те, що в судовому засіданні ОСОБА_1 не ставив питання щодо невідповідності технічного приладу, наданого йому в медичній установі, вимогам законодавства України.

Докази, які б спростовували вину ОСОБА_1 , ним не надані, не здобуті такі і вході розгляду адміністративних матеріалів.

Вина правопорушника ОСОБА_1 доведена зібраними у справі матеріалами справи, котрі безпосередньо перевірені судом із застосуванням технічних засобів фіксування судового процесу, у тому числі й переглядом відеозапису, з якого вбачається, що сам ОСОБА_1 на питання співробітника поліції, чи вживав він алкогольні напої перш ніж сісти за кермо, дає відповідь, що вживав зранку, прилад щось може показати.

Ч. 2 ст.266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд визнає долучений відеозапис належним та допустимим доказом, оскільки він отриманий у встановленому законом порядку, долучений до матеріалів адміністративного провадження працівниками поліції та дозволяє суду безпосередньо, повно і всебічно встановити обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_1 погодився з результатами тестування, а з відео вбачається, що жодного тиску а ні з боку працівників поліції, а ні працівників медичного закладу не було.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правопорушення стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 815934 від 30.06.2023 та доданими до нього матеріалами.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення, так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

Суд вважає встановленим, що працівниками поліції та медичними працівниками повністю дотримано процедуру при оформленні матеріалів адміністративного протоколу з додатками, долученими до нього.

В матеріалах адміністративної справи відсутні будь - які докази, які свідчать про те, що працівники поліції діяли в порушення вимог чинного законодавства, які визначають основні засади їх діяльності, так само як і відсутні докази того, що правопорушником у встановленому законом порядку оскаржувалися дії працівників патрульної поліції.

Вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. При цьому, всі викладені у протоколах про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У даному випадку слід зазначити, що у практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії»), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Докази у справі узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді.

Суд вважає докази у справі логічними, взаємопов`язаними та такими, що у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Докази, які містяться в матеріалах справи та які безпосередньо досліджені в судовому засіданні, відповідають критеріям належності та допустимості, і в своєму взаємозв`язку достатні для доведення того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп"яніння, а відтак вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пояснення ОСОБА_1 , надані в судовому засіданні щодо його невинуватості суд визнає такими, що суперечать матеріалам адміністративної справи та дані з метою уникнення його від адміністративної відповідальності.

Результат тестування ОСОБА_1 , а саме 0,52%, свідчить про перебування його у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий результат не є в межах похибки, не може визнаватися малозначним порушенням та має наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням обставин справи, враховуючи особу винного, вважаю, що адміністративне стягнення слід призначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортним засобом.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується в розмірі 0,2% розміру мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 36, 268, 283, 284 КпАП України, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , року 1989, місяця лютого, дня 19 народження визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп. в дохід держави, а також позбавити права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п"ять) грн. 60 коп. судового збору.

На постанову про адміністративне правопорушення може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через суд, що постановив рішення.

Суддя В. Кузь