Справа № 170/406/24 Провадження № 3-зв/170/3/25
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
04 червня 2025 року сел. Шацьк
Суддя Шацького районного суду Волинської області Матвійчук С.П., за участю адвоката Гарголя В.В., розглянувши у судовому засіданні в залі суду та в режимі відеоконференції заяву судді Шацького районного суду Волинської області Стрілець Наталії Вячеславівни про самовідвід у розгляді заяви адвоката Гарголя Віталія Віталійовича про відвід судді Шацького районного суду Волинської області Жевнєрової Наталії Вікторівни у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
23.05.2025 суддя Шацького районного суду Волинської області Стрілець Н.В. подала заяву про самовідвід у розгляді заяви адвоката Гарголя В.В. про відвід судді Шацького районного суду Волинської області Жевнєрової Н.В. у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 . Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2025 вказану заяву передано для розгляду судді Шацького районного суду Волинської області Матвійчуку С.П. Заява про самовідвід обґрунтована тим, що 08.05.2025 суддею Шацького районного суду Волинської області Стрілець Н.В. вже розглядалася заява адвоката Гарголя В.В. від 28.04.2025 про відвід судді Жевнєрової Н.В. у даній справі і згідно постанови від 08.05.2025 було відмовлено у задоволенні вказаної заяви.
22.05.2025 ОСОБА_2 повторно подав заяву про відвід судді Жевнєрової Н.В., яка згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана для розгляду судді Стрілець Н.В. Зі змісту заяви ОСОБА_2 про відвід судді Жевнєрової Н.В. від 22.05.2025 вбачається, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 від 28.04.2025 про відвід судді Жевнєрової Н.В., адвокат вимушений відповідно до ст. 106 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» звернутися до ВРП із скаргою про наявність у діях судді ОСОБА_3 ознак дисциплінарного проступку.
Тому, з посиланням на ст. 56 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», рішення № 34 Ради суддів України від 08.06.2017, рішення Європейського суду з прав людини («Білуга проти України», «Ветштайн проти Швейцарії», суддя Стрілець Н.В. вважає, що за вказаних обставин рішення у даній справі для адвоката Гарголя В.В. буде вважатися ухваленим в умовах реального конфлікту інтересів, що може викликати у нього сумнів в його законності, об`єктивності і неупередженості.
Суддя Шацького районного суду Волинської області Стрілець Н.В. подала заяву про розгляд заяви про самовідвід у її відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду.
В судовому засіданні адвокат Гарголь В.В. заяву про самовідвід судді Стрілець Н.В. підтримав.
Заслухавши пояснення адвоката Гарголя В.В., який просив задовольнити заяву про самовідвід судді Стрілець Н.В., дослідивши заяву про самовідвід судді Стрілець Н.В., суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.
Нормами чинного КУпАП не визначений порядок вирішення питання про відвід (самовідвід) судді.
У п. 4 рішення Ради суддів України № 34 від 08.06.2017 роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства, суддя може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства.
Згідно ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.
Оскільки у КУпАП відсутні норми, що регулюють порядок вирішення питання про відвід (самовідвід) судді, виникла необхідність у застосуванні принципу аналогії найбільш близької галузі права КПК України, та при вирішенні питання про самовідвід судді керуватися ст.ст. 75, 80 КПК України.
Згідно ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Відповідно до ч.ч.1, 5 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. Відвід повинен бути вмотивованим.
Тобто, обставини, які були покладені в основу заяви про відвід (самовідвід), повинні бути доведеними. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Особиста безсторонність суду резюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).
Для встановлення наявності ознак упередженості мають бути викладені такі доводи, які обґрунтовано підтвердять сумнів в неупередженості судді, вкажуть на наявність суб`єктивного або об`єктивного критерію.
Крім того, у висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.
Сумнів у неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду та, відповідно, зміну його складу.
Крім того, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.
Суддя повинен виконувати свої обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, незважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання та публічну критику. Незалежність судді означає, що при здійсненні своїх повноважень він керується тільки законом і ніхто не має права давати йому будь які вказівки або прямими чи непрямими способами впливати на нього.
Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя заявляє самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законом. У разі виникнення сумнівів у судді щодо його неупередженості у результаті розгляду справи суддя має право заявити самовідвід. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід.
Наявність безсторонності для цілей пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).
Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.
Суддя вважає, що ті обставини, на які посилається суддя Стрілець Н.В. у заяві про самовідвід, не свідчать про її упередженість під час розгляду заяви адвоката Гарголя В.В. про відвід судді Шацького районного суду Волинської області Жевнєрової Наталії Н.В. у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суддею не встановлено обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді Стрілець Н.В.
На переконання судді заявлений суддею Стрілець Н.В. самовідвід у даній справі є безпідставний та не вмотивований.
На думку судді, намір адвоката на подання скарги не свідчить про упередженість судді Стрілець Н.В. під час розгляду нею заяви про відвід судді Жевнєрової Н.В., та не може бути підставою для її відводу.
Суддя зазначає, що не є підставою для самовідводу судді заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю у зв`язку з розглядом тієї чи іншої справи, обставин пов`язаних з прийняттям суддею рішень у справах.
Така позиція відповідає і п. 2 рішення Ради суддів України № 34 від 08.06.2017, згідно якого наявність скарги щодо судді у провадженні ВРП не породжує конфлікту інтересів у діяльності судді щодо розгляду конкретної судової справи.
Крім того, в судовому засіданні адвокат Гарголь В.В. повідомив, що скарг на суддю Стрілець Н.В. він не подавав.
Отже, проаналізувавши заяву про самовідвід судді Стрілець Н.В., суддя вважає, що під час розгляду вказаної заяви про самовідвід судді не встановлено обставин, передбачених ст. 75 КПК України, які можуть вплинути на об`єктивність та неупередженість судді Стрілець Н.В. у даній справі, а тому заява судді Стрілець Н.В. про самовідвід не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 283, 285 КУпАП, суддя
п о с т а н о в и в:
Відмовити у задоволенні заяви судді Шацького районного суду Волинської області Наталії Вячеславівни про самовідвід у розгляді заяви адвоката Гарголя Віталія Віталійовича про відвід судді Шацького районного суду Волинської області Жевнєрової Наталії В. у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали судді складено 06 червня 2025 року.
Суддя /підпис/ С.П. Матвійчук
Суддя Шацького районного суду Волинської області С.П. Матвійчук