Справа № 452/3904/24 Головуючий у 1 інстанції: Кущ Т. М.
Провадження № 33/811/733/25 Доповідач: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Денисенка Ігоря Миколайовича на постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02 травня 2025 року,

з участю захисника правопорушника ОСОБА_1

адвоката Денисенка І.М.

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, на користь держави, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шестисот п`яти) гривень 60 (шістдесяти) копійок.

Згідно постанови судді, 15 жовтня 2024 року о 09 год. 02 хв. ОСОБА_1 біля буд. 68 по вул. В`ячеслава Чорновола у м. Самборі Львівської області керував транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Peugeot Boxer», р.н.з. НОМЕР_1 , при цьому перебував з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 - адвокат Денисенко І.М. покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, неправильним застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вважає, що постанова місцевого суду грунтується на припущеннях та сумнівній інтерпритації відеозапису, долученого до матеріалів справи, без врахування пояснень сторони захисту. Зазначає, що місцевим судом, при прийнятті рішення, не звернуто увагу на те, що автомобіль, яким керував ОСОБА_1 було зупинено приблизно о 7 год. ранку 15 жовтня 2024 року поліцейським, номер жетона 0183577, якого не було викликано для допиту в якості свідка, та не витребувано записи з його портативного відеореєстратора за 15 жовтня 2024 року з 06:30 по 07:30. Акцентує увагу на те, що інспектор Солук М.І. не зупиняв транспортний засіб ОСОБА_1 , а підійшов в момент, коли автомобіль був припаркований, передні двері водія були відкриті і ОСОБА_1 сидів на місці водія. Звертає увагу на те, що відеозапис події здійснювався небезперервно. Стверджує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а навпаки, наполягав на здачі аналізів та не дочекавшись іншого працівника поліції для супроводження до медичного закладу, самостійно звернувся до КНП СМР «Самбірська центральна лікарня», де здав аналізи на наявність наркотичного сп`яніння. Апелянт також звертає увагу на те, що у направленні, яке міститься в матеріалах справи, особи до медичного закладу зазначено прізвище Іванівського, а не ОСОБА_2 . Поряд з цим, стверджує про те, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Просить оскаржувану постанову скасувати, закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши виступ захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Денисенка І.М. про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, на підставі досліджених доказів, прийшов до обгрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.

Висновок судді зроблений внаслідок всебічного, повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи та підтверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №150980 від 15 жовтня 2024 року, де викладена фабула вчиненого правопорушення; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість від 15 жовтня 2024 року; рапортом від 15 жовтня 2024 року; відеозаписом події, яким суддя районного суду дала належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки такі містять фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.

Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №150980 від 15 жовтня 2024 року, складений щодо ОСОБА_1 за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, містить у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та особи-порушника.

Як зазначено в протоколі, права та обов`язки згідно зі ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП ОСОБА_1 були роз`яснені, про що свідчить підпис останнього у такому.

При цьому, ОСОБА_1 не вносив до протоколу жодних заперечень щодо обставин, викладених у ньому.

Що стосується невірного зазначення прізвища особи у направленні до медичного закладу, суд вважає це опискою, яка є несуттєвою, не впливає на обставини справи, та не спростовує факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис містить лише фрагменти події, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. Відповідно до наданого відеозапису, на ньому відображено відмову від проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Крім цього, апеляційний суд відхиляє доводи адвоката Денисенка І.М. про те, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, оскільки такі не спростовують вину останнього в порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху, а сам факт незастосування працівниками поліції заходів забезпечення провадження в ході оформлення матеріалів справи про адміністративні правопорушення не спростовує факту його вчинення.

Твердження апелянта в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 не перебував в стані наркотичного сп`яніння, оскільки при самостійній здачі крові у медичній установі, результат негативний, не може бути підставою для скасування постанови, оскільки такий огляд проведений у відсутності поліцейського, що суперечить вимогам абзацу 4 ст. 266 КУпАП та відомчих нормативно-правових актів.

Щодо покликань адвоката Денисенка І.М. про нездійснення суддею першої інстанції виклику та допиту, в якості свідка, працівника поліції, який зупинив транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , то такі апеляційний суд не вбачає підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки виклик у судове засідання та допит свідків є правом, а не обов`язком суду. Поряд з тим, у матеріалах справи є достатні дані щодо обставин адміністративного правопорушення, яке мало місце 15 жовтня 2024 року, які між собою взаємоузгоджуються, є чіткими, несуперечливими, відтак сумнівів не викликають та не потребують додаткового виклику вказаної особи у судове засідання для дачі пояснень.

Таким чином, твердження апелянта про те, що постанова суду є незаконною та необгрунтованою, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясувала усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката Денисенка І.М. - залишити без задоволення, а постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02 травня 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.