Справа № 473/986/25
Провадження № 33/812/233/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Шаманської Н.О.

за участю секретаря Горенко Ю.В.

особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Дорова А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її захисником Доровим Андрієм Олексійовичем, на постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 травня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень в дохід держави, а також позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік

у с т а н о в и в:

Згідно постанови судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 травня 2025 року та протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 840378, 21 лютого 2025 року о 04:23 годині в м. Вознесенську, по вул. Київській, ОСОБА_1 керувала автомобілем «Opel Astra», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовилась, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень в дохід держави, а також позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду захисник ОСОБА_1 Доров А.О. подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом є недоведеним. У той же час посилався на відсутність причини зупинки автомобілю. Вказував, що протокол про адміністративне правопорушення був складений не на місці події та містить виправлення у даті його складення.

Крім того зазначав, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутня інформація про технічний засіб за допомогою якого здійснено відеозапис подій. За такого, відеозапис є неналежним доказом у справі.

Зазначав, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, а саме: при його складанні не залучені свідки.

Посилаючись на викладене зазначав, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є недоведеною.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника Дорова А.О., дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху (далі Правила) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з диспозиції ст. 130 ч. 1 КУпАП адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2,3 статті 266 КУпАП, пункти 6,7 Інструкції №1452).

Судом встановлено, що 21 лютого 2025 року о 04:23 годині в м. Вознесенську, по вул. Київській, ОСОБА_1 керувала автомобілем «Opel Astra», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовилась, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

21 лютого 2025 року уповноваженою особою складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 840378, в якому зазначено, що ОСОБА_1 від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння на місці , а також від проходження медичного огляду у медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась.

З відеозаписів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, чітко вбачається, що працівниками поліції запропоновано водію пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного засобу або у медичному закладі, на що остання відмовилась.

Протягом всього відеозапису під час спілкування з працівниками поліції сам ОСОБА_1 не заперечувала факту керування транспортним засобом.

На запитання працівника поліції щодо того чи вона керувала транспортним засобом відповіла, що саме вона перебувала за кермом та під`їхала до відділення поліції з метою фіксації ушкодження її автомобілю іншим учасником дорожнього руху та з метою подачі заяви щодо вказаної події .

За такого, доводи апеляційної скарги щодо недоведеності факту керування ОСОБА_1 спростовуються вищезазначеними матеріалами справи..

Щодо посилання особи, яка подала апеляційну скаргу, на те, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського є неналежним доказом через відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення посилання на технічний засіб за допомогою якого здійснювався відеозапис слід зазначити наступне.

Відеозапис, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення здійснений на нагрудну камеру поліцейського. На відеозаписі зазначено дату та час його здійснення, що узгоджується з даними, зазначеними у протоколі.

Ухвалюючи судове рішення у справі, апеляційний суд виходить з того, що вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, суд повинен з`ясувати вплив цих порушень на ті, чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.

Порушення порядку проведення процесуальної дії потребують оцінки можливого впливу на достовірність одержаних відомостей. Тобто під час оцінки джерела доказів з точки зору його допустимості необхідно також переконатися, чи позначилися або могли позначитись процесуальні порушення, якщо вони були допущені, на достовірності та повноті відомостей, які містить дане джерело.

Розглядаючи справу, суд зобов`язаний врахувати допущені порушення закону, які мали місце під час збирання доказів, однак такі порушення не можуть бути безальтернативною підставою для того, щоб суд залишив такі докази без оцінки, відкинувши їх як недопустимі, не з`ясувавши питання про можливий вплив відповідних процесуальних порушень на достовірність отриманих відомостей.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що відеозапис, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення містить інформацію щодо суті адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , не зазначення у протоколі даних щодо технічного запису, на який здійснювалась відеофіксація подій не може бути підставою для скасування постанови судді.

Відеозаписи є не єдиними доказами у справі та в сукупності з іншими доказами, зокрема з даними протоколу про адміністративне правопорушення обґрунтовано оцінені суддею суду першої інстанції.

Крім того, ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не залучені свідки не заслуговують на увагу виходячи з наступного.

Положеннями частини 2 ст.266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Зазначена норма дотримана поліцейськими, а саме: під час складання протоколу про адміністративне правопорушення були застосовані технічні засоби відеозапису, тобто присутність свідків у даному випадку законом не вимагається.

Той факт, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом та не здійснено тимчасове затримання автомобілю , не свідчить про невчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та не звільняє водія від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, якщо така вина у вчиненні правопорушення доведена у встановленому законом порядку.

У даній справі порушення, про які зазначає захисник в апеляційній скарзі, не вплинули на можливість встановлення дати події та особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КУпАП, за обставин, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому не є безальтернативною підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення неналежним та недопустимим доказом у справі та скасування постанови районного суду. Виправлення у протоколі про адміністративне правопорушення дати його складання, апеляційний суд вважає технічною помилкою. До того ж, належність встановлених даних можливо перевірити шляхом їх співставлення з наявними у матеріалах справи доказами.

Доводи апелянта про відсутність причини зупинки транспортного засобу та відсутність порушень ПДР водієм, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний установлений законом огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Твердження особи, яка подала апеляційну скаргу, про те, що працівниками поліції порушено вимоги чинного законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та оформленні матеріалів справи, не заслуговують на увагу, оскільки матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження. Крім того, діючим законодавством не передбачено застосування технічних засобів відеозапису під час складання самого протоколу про адміністративне правопорушення.

За такого, при вирішенні справи, в обґрунтування своїх висновків суд першої інстанції правильно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, які об`єктивно підтверджено відеозаписом, наданим поліцейськими, що у відповідності до положень ст.251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення повно дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та виніс законну та обґрунтовану постанову.

Тому підстав для скасування постанови судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її захисником Доровим Андрієм Олексійовичем, на постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 травня 2025 року залишити без задоволення.

Постанову судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О.Шаманська