Справа № 615/970/22
Провадження № 3-в/615/11/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року м. Валки

Суддя Валківського районного суду Харківської області Токмакова А.П., розглянувши подання начальника ВП №1 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області (далі - ВП №1) Юрченко Юрія про вирішення питання про звільнення від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання постанови суду відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, що не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий за постановою Валківського районного суду Харківської області від 17.10.2022 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП до адміністративного арешту на строк 10 діб,

встановив:

21.05.2025 до суду надійшло подання, в якому заявник, посилаючись на вимоги ст.304,305 КУпАП, просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у зв`язку із закінченням строку давності виконання постанови суду.

В обґрунтування вимог зазначив, що, поліцейськими на виконання постанови суду здійснено неодноразові виїзди за адресою проживання ОСОБА_1 , але за вказаною адресою він не проживає, вжитими заходами не вдалося встановити його місцезнаходження.

В судове засідання представник ВП №1, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду подання, не з`явився, поважність причини неявки не повідомив.

Судовий виклик ОСОБА_1 повернуто до суду через відсутність адресата за вказаною адресою, що слідує із рекомендованого повідомлення Укрпошти від 23.05.2025.

Перевіривши доводи подання, дослідивши додані до нього матеріали та матеріали справи про адміністративне правопорушення №615/970/22, суддя дійшов такого висновку.

Постановою Валківського районного суду Харківської області від 17.10.2022 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту на строк 10 діб.

Враховуючи, що ОСОБА_1 в судове засідання жодного разу не з`явився, дані його особу взято із протоколів про адміністративне правопорушення, згідно з якими, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням пояснень потерпілої ОСОБА_2 , яка підтвердила, що дійсно тимчасово поселили його, як рідного брата чоловіка, на час повномасштабного вторгнення за вказаною адресою у будинку, що належить до батьківської спадщини, оскільки зі своєю родиною він не спілкується.

Окрім того, за даними АРМОР на дату складення протоколів про адміністративне правопорушення, місце фактичного проживання ОСОБА_1 значиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Постанова набрала законної сили 28.10.2022 та звернута до виконання, згідно із відміткою канцелярії ВП №1, отримана для виконання 02.12.2022.

Зі змісту рапортів ДОП ВП №1, при виконанні постанови встановлено, що ОСОБА_1 в жовтні 2022 року залишив місце проживання в с. Високопілля, куди саме виїхав, невідомо, можливо до м. Києва. Встановити його місцезнаходження не представляється можливим. На неодноразові дзвінки за номером телефону НОМЕР_1 не відповідає.

Із доданих до подання пояснень, потерпіла ОСОБА_2 26.10.2022 повідомила, що вже півтора тижні не бачила ОСОБА_1 , знає, що поїхав до м. Києва, безпосереднє місцезнаходження не відоме, чому він переховується не знає.

Аналогічні пояснення потерпіла надала 20.11.2022, підтвердила, що виїхав, але куди, не знає.

Опитана 03.12.2022 ОСОБА_3 підтвердила, що ОСОБА_1 дійсно проживав по сусідству, але тривалий час його не бачила, останній раз бачила в жовтні 2022 року. Знає, що виїхав із с. Високопілля, де може перебувати, невідомо.

Опитана 13.12.2022 ОСОБА_4 повідомила, що знає ОСОБА_1 протягом тривалого часу, але більше 2 місяців не бачила, інколи телефонує та розповідає, що перебуває та працевлаштувався у м. Київ, але більш детальне місцезнаходження не повідомляє, чому туди поїхав, невідомо.

Посилаючись на викладені рапорти та пояснення, 19.12.2022 та згодом 23.01.2023 начальник ВП №1 повідомив до суду, що поточне місце знаходження ОСОБА_1 не встановлено.

Із довідки про недоставляння СМС «Судова повістка про виклик до суду» від 23.01.2023, абонент за номером телефону НОМЕР_1 , на який вказав ОСОБА_1 під час складення протоколів про адміністративне правопорушення, тимчасово недоступний.

У реєстрі територіальної громади міста Харкова, за витребуваною судом інформацією, станом на 08.02.2023 відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 відсутні. За адресою: АДРЕСА_3 , його місце проживання/перебування не зареєстровано, значаться інші особи, в тому числі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , можливо донька.

В судовому засіданні 08.02.2023 потерпіла ОСОБА_2 підтвердила, що поліцейські неодноразово в неї відбирали пояснення, але місце перебування ОСОБА_1 їй не відоме. Просила продовжити його пошуки, тому питання застосування строків давності виконання постанови суду не вирішувалось.

Із постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа у ВП № 71210219 від 28.06.2023, під час примусового виконання постанови суду в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору, за повідомленням ПФУ та ДПС боржник доходу, пенсії та відкритих рахунків у банківських установах немає. За місцем реєстрації майно, на яке може бути звернено стягнення, не виявлено, здійснені заходи з розшуку такого майна безрезультатні.

Повторно постанова суду для виконання в частині стягнення судового збору направлена до ВДВС 14.09.2023, де перебуває на виконанні до цього часу.

Суддя відзначає, що на підставі наведених доказів 30.04.2025 начальник ВП №1 вже звертався до суду з аналогічним поданням, в задоволенні якого відмовлено постановою суду від 14.05.2025 через відсутність посилання на норми законодавства України про адміністративні правопорушення, якими регулюється порушене перед судом питання.

В поданні, що розглядається, начальник ВП №1 виділив, що не зазначення норм законодавства України суб`єктом звернення не є підставою для відмови в задоволенні подання.

Разом з тим, ні подання, ні додані до нього матеріали, окрім фрази: «вжитими заходами не вдалося встановити його місцезнаходження» зовсім не містять інформації щодо вжитих заходів для встановлення місця перебування/проживання ОСОБА_1 в відповідності до чинного законодавства, зокрема, з 23.01.2023 (день надання до суду останньої інформації) по 21.05.2025 (день звернення з поданням). Вся надана інформація вже була предметом судового розгляду та визнана недостатньою для виконання постанови суду в передбаченому законом порядку.

Суддя звертає увагу, що з доданого до подання витягу з АРМОРу, ОСОБА_1 неодноразово потрапляв в поле зоре працівників поліції: 20.01.2023, 21.01.2023 ВП на станціях залізничного транспорту ГУНП м. Києва, 11.06.2023 УП в метрополітені ГУНП в м. Києві, 23.06.2023 Печерське УП ГУПН в м. Києві, 15.11.2023 УПП в м. Києві.

Окрім раніше наведених, у витягу з АРМОРу, на час звернення з поданням, зазначені також місця фактичного проживання ОСОБА_1 в АДРЕСА_4 та особи, з якими може бути пов`язаний.

Проте наведена вище інформація навіть не перевірялась, як і інформація з державних реєстрів щодо наявності актів про одруження, про смерть, місця проживання/перебування як ВПО, перетину кордону, доходів, не опитані родичі, сусіди, знайомі.

Положеннями ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності зі ст.1 завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст.298 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

За ст.299 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З положень ст.300 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України.

Орган Національної поліції забезпечує виконання постанови про адміністративний арешт у порядку, встановленому законами України.

За наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту або роблять її виконання неможливим, орган (посадова особа), який виніс постанову, може відстрочити її виконання на строк до одного місяця (ч.1 ст.301 КУпАП).

За ч.1 ст.303 КУпАП, не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Згідно зі ст.304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом (ст.305 КУпАП).

Ст.326 КУпАП визначено, що постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про застосування адміністративного арешту та арешту з утриманням на гауптвахті виконується негайно після її винесення.

23.11.2018 Конституційний Суд України у рішенні №10-р/2018 у справі №1-12/2018 за конституційним поданням Уповноваженого ВРУ з прав людини положення ч.1 ст.294, ст.326 КУпАП визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними): положення ч.1 ст.294 КУпАП, якими встановлено, що постанови про застосування стягнення, передбаченого ст.32 («Адміністративний арешт») цього Кодексу, набирають законної сили з моменту їх винесення; положення ст.326 КУпАП, яке передбачає, що постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про застосування адміністративного арешту виконується негайно після її винесення. Положення ч.1 ст.294, ст.326 КУпАП, які визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення КСУ цього Рішення, яке є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено.

Згідно зі ст.327 КУпАП, осіб, підданих адміністративному арешту, тримають під вартою в місцях, що їх визначають органи Національної поліції. При виконанні постанови про застосування адміністративного арешту арештовані піддаються особистому оглядові. Строк адміністративного затримання зараховується до строку адміністративного арешту. Відбування адміністративного арешту провадиться за правилами, встановленими законами України.

Отже, стадія виконання постанови про накладення адміністративних стягнень є заключною і зазвичай проходить у два етапи: 1) звернення постанови до виконання і 2) безпосереднє виконання постанови про накладення адміністративних стягнень.

Під зверненням постанови до виконання у ст. 303 КУпАП необхідно розуміти своєчасне (не більш ніж через три місяці з дня її винесення) направлення постанови до органу, який відповідно до законодавства уповноважений її безпосередньо виконувати, в даному випадку до органу Національної поліції, і визнається єдиним юридичним фактом, який має значення для встановлення, чи підлягає вона виконанню, незалежно від того, чи розпочато безпосереднє (реальне) виконання цієї постанови, що було дотримано судом після винесення постанови.

Безпосереднє виконання постанов про накладення стягнення у виді адміністративного арешту забезпечує орган Національної поліції у порядку, встановленому законами України (ч. 2 ст. 300 КУпАП), однак системний аналіз основних положень цього Кодексу, в тому числі і розділу V, дає суду підстави для висновку, що незважаючи на власну назву ст. 303 законодавством України не передбачена давність виконання постанови судді про накладене стягнення, яка вже прийнята відповідним органом до виконання, що, своєю чергою, необґрунтовано обмежує права, свободи і законні інтереси осіб, які притягнуті до адміністративної відповідальності та взагалі нівелює завдання КУпАП та засади судочинства, які закріплені у ст. 1, 7, 39, 245, 246, 268, 298, 300, 303, 305 і 326 КУпАП; розділ I ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»; ст. 3, 24, 55, 124, 129, 129-1 Конституції України.

Таким чином, законодавець залишив поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту, залишивши цим самим за відповідними органами (посадовими особами), уповноваженими забезпечувати виконання таких рішень, право на власний розсуд визначати ці строки.

Фактична «безстроковість» виконання таких постанов суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) при оцінці порушень державами-членами Конвенції, а «необмежений строк виконання» своєчасно надісланої постанови суперечить принципу 4 Рекомендації № R (91) 1 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, згідно якого, якщо адміністративний орган влади розпочав адміністративне провадження із застосування санкції, він зобов`язаний діяти залежно від обставин справи з розумною швидкістю.

Припинення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у межах КУпАП можливе лише за наявності обставин, зазначених у п. 5 (видання акту амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення), 6 (скасування акту, який встановлює адміністративну відповідальність) і 9 (смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі) ст. 247 цього Кодексу, при наявності яких орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання (ст. 302).

Однак вказана норма має іншу правову природу і не кореспондується зі строками виконання постанов про накладення стягнення у виді адміністративного арешту, а тому у даному конкретному випадку застосована бути не може.

Оцінивши надані докази в сукупності в призмі наведених правових норм, суддя вважає, що постанова суду звернута до виконання у встановлені ч.1 ст.303 КУпАП строки, прийнята уповноваженим на її виконання органом Національної поліції, який не звертався до суду в порядку виконання, що свідчить про відсутність обставин, які б ускладнювали виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту або робили її виконання неможливим. Окрім того, вжитих поліцейськими заходів на виконання постанови недостатньо для визначення поважності причин та вирішення питання про перебіг строку давності її виконання, тому в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання начальника ВП №1 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області Юрченко Юрія про звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту, призначеного постановою Валківського районного суду Харківської області від 17.10.2022 у справі №615/970/22 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя А.П. Токмакова