Справа № 163/2800/24
Провадження № 3/163/630/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Павлусь О.С.

з участю представника Волинської митниці Кунєвої З.Ю.,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею матеріали справи за протоколом № 0454/20500/24 про притягнення до відповідальності за ст.485 МК України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, директора «РОУДГЕБ» (, м.Луцьк, вул.Словацького, буд. 30, кв. (офіс) 4), що проживає по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

Інспектор Волинської митниці 23 жовтня 2024 року склав протокол № 0454/20500/24 про те, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора ТОВ «РОУДГЕБ», під час митного оформлення товару «Автомобіль вантажний марки «MERCEDES-BENZ», модель «ATEGO», календарний рік виготовлення - 2013, модельний рік виготовлення - 2013, ідентифікаційний номер (номер шасі) - НОМЕР_2 …..» за митною декларацією типу ІМ40ДЕ від 04.05.2023 № 23UA29U6, вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів в загальній сумі 49 412,76 гривень шляхом подання митному органу сертифіката з перевезення товару EUR.1 № PL/MF/AR0218516 від 02.05.2023, який містить неправдиві відомості та став підставою для неправомірного застосування преференційного режиму.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.485 МК України.

ОСОБА_1 на розгляд справи в суд не з`явився, свої права та інтереси доручив захищати адвокату Крючкову В.О.

Адвокат Крючков В.О. електронною поштою надіслав клопотання про відкладення розгляду справи з причин неможливості прибуття до Любомльського районного суду через зайнятість у слідчих діях у м.Києві.

Підтверджуючих таке клопотання документів адвокат Крючков В.О. не подав, тому обґрунтованих підстав для відкладення розгляду справи не вбачається.

ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Отже, ураховуючи відсутність доказів поважності причин неприбуття захисника на розгляд справи, суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності.

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявила, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, просила накласти стягнення в межах санкції ст.485 МК України.

Дослідження доказів по справі встановлено таке.

За митною декларацією типу ІМ40ДЕ № 23UA29U6 від 04.05.2023 на митну територію України ввезено і випущено у вільний обіг товар «Автомобіль вантажний марки «MERCEDES-BENZ», модель «ATEGO», календарний рік виготовлення - 2013, ідентифікаційний номер (номер шасі) - НОМЕР_2 …..».

Продавцем товару вказано компанію «BROLD COMPANY OU» (Талін), отримувачем - ТОВ «РОУДГЕБ».

Декларантом у митній декларації зазначений ОСОБА_1 , який згідно облікової картки ЗЕД та витягу з АІС «Податковий блок» на момент подання митної декларації та нині є керівником отримувача товару ТОВ «РОУДГЕБ».

У графі 36 митної декларації заявлена преференція при сплаті мита за митне оформлення товару за кодом 410 (Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС).

Преферанція заявлена на підставі сертифіката з перевезення товару EUR.1 № PL/MF/AR0218516 від 02.05.2023.

На ініційований Волинською митницею запит від 22.02.2024 № 7.3-2/7.3-15-03/15/2237 уповноважений митний орган Республіки Польща надав відповідь від 08.07.2024 № 0201-IOC.4331.26.2024 про те, що сертифікат з перевезення EUR.1 № PL/MF/AR 0218516 від 02.05.2023 не був виданий і підтверджений Митницею у Кракові, а тому є підозра, що цей сертифікат підробка.

У доповідній записці начальника УК та АМП Волинської митниці від 27.08.2024 № 15/15-03/8891 зроблено висновок про те, що, враховуючи відповідь уповноваженого митного органу Республіки Польщі, сертифікат з перевезення EUR.1 № PL/MF/AR 0218516 від 02.05.2023 не відповідає вимогам статті 16 Доповнення І до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, а зазначений у ньому транспортний засіб не має преференційного походження. Доплаті до Державного бюджету за МД від 04.05.2023 № 23UA29U6 підлягають: ввізне мито 41 177,30 грн; ПДВ - 8 235,46 грн, всього - 49 412,76 грн.

До службової записки начальника УК та АМП Волинської митниці, складеної на виконання службової записки від 06.12.2024 № 20-04/20-04/12832, додана довідка-розрахунок про суму несплачених митних платежів за МД № 23UA29U6 від 04.05.2023, які є аналогічними тим, що указані в доповідній записці від 27.08.2024 № 15/15-03/8891.

Згідно із ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Стаття 485 МК України встановлює відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Санкція цієї норми передбачає стягнення у вигляді штрафу в розмірі від 50 до 150 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Аналіз наведених норм законодавства свідчить, що склад правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого, те що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі).

Недоплата митних платежів повинна бути реальною, адже відсутність таких недоборів виключає відповідальність за указаною нормою.

Отже, обов`язковим елементом цього правопорушення є розмір митних платежів, від сплати яких має намір ухилитись винна особа. У той же час

Визначення такого розміру має істотне значення і з огляду на санкцію ст.485 МК України, яка передбачає штраф в розмірі від 50 до 150 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Відповідно до ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно із ч.2 ст.264 МК України митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом у встановленому порядку в митній декларації.

За змістом ч.ч.5, 6 ст.264 МК України з метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам митний орган здійснює перевірку митної декларації. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом.

Згідно із ч.3 ст.335 МК України разом з митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. У встановленому цим Кодексом порядку в митній декларації декларантом зазначаються відомості про: … 7) у випадках, передбачених цим Кодексом, - документи, що підтверджують країну походження товару.

Згідно з ч.1 ст.41 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару або засвідчена декларація про походження товару, або декларація про походження товару, або сертифікат про регіональне найменування товару.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.280 МК України ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України. Ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України. До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом. До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Частиною 1 статті 281 МК України встановлено, що допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.

Відповідно до ч.1 ст.16 Протоколу І Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів: (a) сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III до цього Протоколу; або (b) у випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, - декларація, що надалі іменуватиметься "декларацією інвойс", надана експортером до інвойса, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати.

За змістом ст.345 МК України дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі достовірності та повноти нарахування і сплати митних платежів здійснюється шляхом документальної перевірки.

Результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення митним органом суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України (ч.6 ст.345 МК України).

Згідно із п.2 ч.1 ст.351 МК України митний орган має право провести документальну невиїзну перевірку в порядку передбаченому ч.ч.3-9 цієї ж ст.351 МК України з використанням передбачених п.5 ч.1 ст.352 МК України отриманих від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, …, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення.

Відповідно до ч.11 ст.354 МК України рішення про визначення грошових зобов`язань підприємства, що перевірялося, приймається керівником митного органу або його заступником з урахуванням результатів розгляду заперечень підприємства (у разі їх наявності).

По справі встановлено, що митне оформлення транспортного засобу «MERCEDES-BENZ», модель «ATEGO», календарний рік виготовлення - 2013, ідентифікаційний номер (номер шасі) - НОМЕР_2 …..» проведено відповідно до митної декларації ІМ40ДЕ ІМ40ДЕ № 23UA29U6 від 04.05.2023.

Таке митне оформлення завершене, а його результати не оспорені у встановленому порядку і не скасовані.

Митне оформлення проведене із застосуванням при сплаті мита преференції за кодом 410 (Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС).

За результатами опрацювання здобутої в порядку п.5 ч.1 ст.352 МК України від уповноваженого органу Республіки Польща інформації встановлено безпідставність застосування преференції до ввезеного товару при його розмитненні.

У зв`язку із цим підлягають застосовуванню положення ст.345 МК України, а саме проведення щодо ТОВ «РОУДГЕБ» документальної перевірки з метою встановлення достовірності, повноти нарахування та сплати митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

У цій справі розмір митних платежів, які підлягають доплаті ТОВ «РОУДГЕБ» до державного бюджету України, встановлено доповідною і службовою запискою управлінням контролю та адміністрування митних платежів Волинської митниці на підставі документів, що були отримані від польських митних органів (а.с.6-8, 42-43).

Проте з огляду на вище наведені законодавчі приписи ці документи не є належним засобом доказування в рамках справи про порушення митних правил і положень ст.ст.458, 486 МК України.

У частині 1 статті 495 МК України визначено, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на вимоги ст.345 МК України та предмет доказування у даній категорії справ очевидним є те, що доповідна (службова) записка підрозділу митниці не відповідає ознакам допустимого доказу в справі про порушення митних правил, а тому не може доводити чи спростовувати певні факти (у даному випадку суму недоборів митних платежів), які підлягають доказуванню у встановленому законом порядку.

Доповідна (службова) записка підрозділу митниці у даному випадку може використовуватись виключно у службових цілях митного органу. До того ж приєднана до службової записки начальника УК та АМП Волинської митниці довідка-розрахунок щодо несплаченої суми митних платежів не містить підпису посадової особи, а відтак не відповідає вимогам офіційного документа.

Із доповідної записки начальника УК та АМП від 27.08.2024 № 15/15-03/8891 вбачається, що з огляду на виявлені факти не підтвердження підстав для преференції, визначено здійснити контрольно-перевірочні заходи у відповідності до положень статей 345-354 МК України до платника податків ТОВ «РОУДГЕБ».

Проведення документальних перевірок відновлено з 01 травня 2024 року (п/п.1 п.1 ст.912 розділу ХХІ МК України.

Тобто, митний орган діяв у відповідності до вищенаведених вимог МК України.

Вперше справа на розгляд суду надійшла 09.12.2024, проте акту перевірки в порядку ст.ст. 345-354 МК України не містила, у зв`язку із чим постановою суду від 12.12.2024 матеріали справи повернуто на Волинську митницю для проведення додаткової перевірки.

13.02.2025 справа повторно надійшла до суду в аналогічному по доказовій базі вигляді. До справи лише приєднані службові записки начальника управління проведення митного аудиту про те, що документальна перевірка стосовно ТОВ «РОУДГЕБ» не проведена.

Зазначене слугувало підставою для винесення судом постанови від 10.04.2025 року про повторне направлення справи Волинській митниці для проведення додаткової перевірки.

Втретє матеріали справи надійшли до суду 12.05.2025. До матеріалів приєднано службову записку начальника управління проведення митного аудиту про те, що документальна невиїзна перевірка ТОВ «РОУДГЕБ» запланована відповідно до орієнтовного плану-графіку на 2 півріччя 2025 року. Розгляд справи в суді призначено на 29 травня 2025 року.

28 травня 2025 року через канцелярію суду Волинська митниця подала наказ Волинської митниці №252 від 21.05.2025 «Про проведення документальної невиїзної перевірки дотримання ТОВ «РОУДГЕБ» вимог законодавства з питань митної справи», згідно з яким проведення перевірки призначене з 06 червня 2025 року тривалістю 5 робочих днів.

Аналізуючи вище наведений рух справи, вбачаються підстави для висновку про те, що митний орган, здійснюючи провадження в справі, не вжив достатніх заходів для здобуття належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження суми недоплачених митних платежів, хоча для цього мав більше як достатньо часу і реальну можливість.

У доповідній записці від 27.08.2024 № 15/15-03/8891 начальник УК та АМП чітко визначив необхідність здійснення контрольно-перевірочних заходів до платника податків ТОВ «РОУДГЕБ» у відповідності до положень статей 345-354 МК України.

Для вжиття таких заходів з метою здобуття належного доказу суд двічі повертав матеріали справи на додаткову перевірку. Проте у кожному випадку матеріали справи після додаткової перевірки повертались без виконання визначених в постанові суду вказівок.

Така процесуальна поведінка митного органу вочевидь не є добросовісною та свідчить про фактичне маніпулювання судовим провадженням як часовим елементом перебування справи на розгляді в суді з метою здобуття доказів в межах процесуальних строків для накладення адміністративного стягнення, визначених у ст.467 МК України.

Також слід звернути увагу на те, що наказ про проведення перевірки стосовно ТОВ «РОУДГЕБ» Волинська митниця винесла лише 21 травня 2025 року, тобто уже після чергового третього повернення матеріалів справи до суду (12.05.2025).

Для отримання належного доказу на підтвердження розміру несплачених митних платежів Волинська митниця мала більш як достатньо часу, а саме з 27 серпня 2024 року, тобто понад 9 місяців. При цьому, проведення документальної невиїзної перевірки покладено на посадових осіб власне самої ж Волинської митниці, а не на митницю іншого регіону.

Відкладення справи з причин ненадання митним органом належних і допустимих доказів є неприпустимим, оскільки для цього суд уже вчиняв встановлених законом процесуальних заходів шляхом направлення матеріалів справи на додаткову перевірку.

Крім цього, відкладення справи з цієї причини буде суперечити принципам змагальності, справедливості, визначеності, розумності строків, добросовісності.

Керуючись цими з принципами правосуддя, суд зазначає, що відкладення розгляду справи чи повернення матеріалів справи на додаткову перевірку з метою збирання по справі доказів не може бути безкінечним.

Отже, на момент розгляду справи митний орган не надав належних та допустимих доказів на підтвердження суми недоплачених ТОВ «РОУДГЕБ» за митною декларацією типу ІМ40ДЕ від 04.05.2023 № 23UA29U6 митних платежів, що є обов`язковим елементом складу правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

Визначення розміру митних платежів у спосіб, відмінний від передбачених вищенаведеними положеннями МК України способів, ні митним, ні іншим законодавством не передбачено.

Відтак, наявності у діях ОСОБА_1 усіх елементів складу передбаченого ст.485 МК України правопорушення по справі не доведено.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 62 Конституції України регламентовано, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, підсумовуючи вищенаведене, встановлено підстави для закриття провадження в справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі за протоколом № 0454/20500/24 щодо ОСОБА_1 за ознаками ст.485 МК України закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області О.С. Павлусь