Справа № 703/3180/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Ігнатенко Т.В., за участі потерпілої ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаського району Черкаської області, справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 16 травня 2025 року близько 19 години 30 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_1 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме виловлювався у її бік нецензурною лайкою, чим завдав шкоди психічному здоров`ю останньої.

Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча про місце, день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки за адресою його місця проживання.

Потерпіла ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначила, що її син ОСОБА_2 , який є особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, на даний час проходить військову службу у лавах Збройних Сил України, у зв`язку з його мобілізацією. До мобілізації ОСОБА_2 , остання попросив у неї вибачення за вчинені ним по відношенню до неї дії та вона такі вибачення прийняла, внаслідок чого вона примирилася зі своїм сином ОСОБА_2 та вибачила його, у зв`язку чим просила не притягувати його до адміністративної відповідальності, а справу закрити.

Суддя, заслухавши поясненнями потерпілої, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Під психологічним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Під психологічним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується сукупністю письмових доказів, досліджених безпосередньо під час судового розгляду, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №027256 від 16 травня 2025 року; даними рапорту поліцейського СРПП відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Федорової Д.К. від 17 травня 2025 року; даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 16 травня 2025 року; письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_1 від 16 травня 2025 року; письмовими поясненнями самого ОСОБА_2 від 16 травня 2025 року; даними форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 16 травня 2025 року; даними термінового заборонного припису серії АА №490673 від 16 травня 2025 року.

Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

З урахуванням викладеного, суддя вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, доведена повністю.

Однак, враховуючи, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_3 шкода завдана виключно його матері ОСОБА_1 , яка претензій до нього не має, оскільки вони примирилися між собою, та приймаючи до уваги особу порушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, а також те, що адміністративне правопорушення не спричинило тяжких наслідків, суддя вважає за можливе визнати вказане адміністративне правопорушення малозначним.

Відповідно ст.22 КУпАП, при малозначності скоєного адміністративного правопорушення особу, яка притягується до адміністративної відповідальності можливо звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи викладене, суддя вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а справу провадженням закрити.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір стягується виключно в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.9, 22, 40-1, 173-2, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити за малозначністю скоєного правопорушення, звільнивши його від адміністративної відповідальності та оголосивши усне зауваження.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Суддя Т.В. Ігнатенко