Номер провадження: 33/813/1019/25
Головуючий у першій інстанції Деркачов О. В.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Кравця Ю.І, при секретарі судового засідання - Гасанової Л.Я. кизи, за участю представників особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокатів Кохан Г.Л., Горобця В.В., представника потерпілого ОСОБА_2 , - адвоката Румянцева О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Румянцева О.Г., діючого в інтересах ОСОБА_2 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 27.03.2025 року, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №648605 від 28 листопада 2023 року (далі протоколу) ОСОБА_1 вмінено порушення вимог п.16.13 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР), а саме в тому, що він, о 08 годині 40 хвилини 28 листопада 2023 року, керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz E200», н/з НОМЕР_1 (далі - «Mercedes»), біля буд.№281, по вул. Миколаївська дорога, в м. Одесі, виконуючи поворот ліворуч, не дав дорогу автомобілю, який рухався у зустрічному напрямку прямо, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Toyota Corolla», н/з НОМЕР_2 (далі - «Toyota»), під керуванням ОСОБА_2 , а останній автомобіль за інерцією відкинуло в автомобіль марки «Volkswagen LT 35», н/з НОМЕР_3 (далі - «Volkswagen»), під керуванням ОСОБА_3 , який стояв на світлофорі, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 27.03.2025 року провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала

В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_2 адвокат Румянцев О.Г. зазначив, що не погоджується з постановою суду першої інстанції з таких підстав:

- водій ОСОБА_1 при виконанні повороту ліворуч був зобов`язаний надати перевагу в русі усім транспортним засобам, які рухалися у зустрічному напрямку (незалежно від того чи пропускали його водії в окремих смугах);

- на виконання вимог п.10.1 та 16.6 ПДР ОСОБА_1 був зобов`язаний не створювати небезпеки іншим транспортним засобам, та дати дорогу тим, які рухаються прямо, незалежно від того як вони рухаються;

- суд першої інстанції не прийняв до уваги висновки експертизи №24-734 від 09.05.2024 року;

- в судовому засіданні експертом були спростовані доводи сторони захисту та додатково вказано про допущено описку, оскільки дії ОСОБА_1 регламентувалися не п.16.13, а п.16.6 ПДР;

- судом належним чином не вмотивована необхідність призначення повторної експертизи. Більш того, призначена та проведена експертиза не є повторною, оскільки ставилися відмінні від первинної експертизи питання та надавалися відмінні вихідні дані. Зокрема, питання 8 та 9 повторної експертизи взагалі не ставилися на вирішення первинної;

- судом безпідставно цей доказ проігноровано Висновок №24-734 від 09.05.2024 надано перевагу Висновку № 7126/24-52 від 20.02.2025 року, який взагалі не містить висновків щодо причинного зв`язку дій з настанням ДТП;

- в матеріалах справи наявні достовірні та достатні докази, які беззаперечно вказують на винуватість ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого правопорушення.

Посилаючись на наведені доводи, адвокат Румянцев О.Г. просить скасувати постанову суду та постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, закрити внаслідок спливу строку, передбаченого ст.38 КУпАП, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Позиції учасників судового розгляду

В судовому засіданні апеляційного суду, заслухавши пояснення представника потерпілого ОСОБА_2 , - адвоката Румянцева О.Г., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; представників особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокатів Кохан Г.Л., Горобця В.В., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; дослідивши матеріали справи; суд приходить до висновку про таке.

Мотиви апеляційного суду

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.24 постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертає увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Апеляційний суд вважає, що зазначені вимоги закону при розгляді справи в місцевому суді не були виконані, внаслідок чого поза увагою суду залишилися обставини, які мали суттєве значення для правильного вирішення даної справи та прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Так, зі змісту оскарженої постанови убачається, що в ході судового розгляду були досліджені: протокол про адміністративне правопорушення від 28.11.2023 року; схема місця ДТП від 28.11.2023 року; письмові пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди; висновок експерта №24-724 від 09.05.2024; висновок експерта від 7126/24-52 від 20.02.2025 року, допитаний експерт ОСОБА_4 .

Однак, всупереч вимогам ст.280 КУпАП, суд не в повній мірі з`ясував обставини справи та дійшов помилкового висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху України, та прийняв необґрунтоване рішення про закриття провадження в справі на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП у діях ОСОБА_1 .

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №648605 від 28.11.2023 року, 28.11.2023 року, о 08 годині 40 хвилини 28 листопада 2023 року, ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz E200», н/з НОМЕР_1 , біля буд.№281, по вул. Миколаївська дорога, в м. Одесі, виконуючи поворот ліворуч, не дав дорогу автомобілю який рухався у зустрічному напрямку прямо, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Toyota Corolla», н/з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , а останній автомобіль за інерцією відкинуло в автомобіль марки «Volkswagen LT 35», н/з НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , який стояв на світлофорі, в наслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

В місцевому суді ОСОБА_1 свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у провину, не визнав та пояснив суду, що він, здійснюючи рух автомобілем «Mercedes» біля буд.№281, по вул. Миколаївська дорога, в м. Одесі, на світлофорі зупинки «Сортувальна», з крайньої лівої смуги здійснив поворот ліворуч в напрямку вул. Лузанівська, після того, як впевнився в безпеці цього маневру та зупинці усіх інших автомобілів. Несподівано на смузі, призначеній для руху маршрутного транспорту, на великій швидкості з`явився автомобіль «Toyota», внаслідок чого сталося зіткнення. Вважає, що до зіткнення автомобілів призвело порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.1.3, 1.4, 17.1 ПДР та знаку 5.11 «Рух маршрутних транспортних засобів», пов`язані з різким та несподіваним виїздом з другої смуги на смугу для руху маршрутних транспортних засобів, а також не здійсненням гальмування при виявленні небезпеки.

Потерпілий ОСОБА_2 із зазначеними доводами не погодився та в письмових поясненнях зазначив, що навпаки, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, не впевнився в безпечності виконання маневру повороту ліворуч, допустив такими діями зіткнення усіх транспортних засобів. Стосовно власних дій потерпілий зазначив, що заздалегідь здійснив виїзд на смугу руху маршрутного транспорту з метою зупинки за перехрестям та взяття пасажира.

Потерпілий ОСОБА_3 в письмових поясненнях зазначив, що, на його думку, безпосередньо перед зіткненням водій автомобіля «Mercedes» намагався виконати розворот та не пропустив автомобіль марки «Toyota», який рухався у зустрічному тому напрямку, що призвело до їх зіткнення, в тому числі і з керованим ним автомобілем «Volkswagen», який стояв на світлофорі.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд першої інстанції, з урахуванням позиції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо заперечення обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не дав належної оцінки доказам, не перевірив їх достовірність та поклав їх в основу оскарженої постанови щодо відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Так, відповідно до матеріалів справи, а саме схеми дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) подія мала місце в населеному пункті, на проїзній частині вул. Миколаївської дороги, на регульованому перехресті, та полягала у зіткненні автомобіля «Mercedes», водій якого виконував поворот ліворуч на перехресті, з автомобілем марки «Toyota», водій якого рухався назустріч у прямому напрямку.

Світлофорний об`єкт на момент скоєння даної ДТП працював в автоматичному режимі.

Загальна ширина сторони проїзної частини вул. Миколаївська дорога, по якій рухався автомобіль «Toyota», до зіткнення не визначена; на ній лініями дорожньої розмітки виділені чотири смуги руху, ширина смуги руху для маршрутних транспортних засобів також не визначена (улаштована відповідними технічними засобами організації дорожнього руху). Ділянка проїзної частини має горизонтальний профіль; покриття асфальтобетонне, стан покриття проїзної частини на момент скоєння даної ДТП ожеледиця.

Під час огляду місця події було зафіксовано, що:

- автомобіль «Mercedes» в кінцевому після ДТП положенні був розташований в межах регульованого перехрестя (заокруглення проїзних частин) - в межах вул. Лузанівська під кутом до осі проїзної частини вул. Миколаївська дорога; відстань в поперечному напрямку від лівого переднього колеса автомобіля «Mercedes», до умовної лінії розташування рогу буд.№281 (базова лінія) становила 24,8 м; відстань в повздовжньому напрямку від лівого заднього колеса цього ж автомобіля до умовної лінії розташування базової лінії становила 7,2 м;

- автомобіль «Toyota» був розташований позаду автомобіля «Mercedes» лівою передньою частиною впритул до останнього автомобіля, а правою передньою впритул до автомобіля «Volkswagen», в межах заокруглення проїзних частин - в межах вул. Лузанівська під кутом до осі проїзної частини дороги вул. Миколаївська дорога; поперечна прив`язка автомобіля «Toyota» не визначена; відстань в повздовжньому напрямку від правого заднього колеса останнього автомобіля до умовної лінії розташування базової лінії становила 11,0 м;

- автомобіль «Volkswagen» був розташований в межах вул. Лузанівська, паралельно до осі проїзної частини вул. Лузанівська і орієнтований в напрямку вул. Миколаївська дорога; відстань в поперечному напрямку від правого переднього колеса цього автомобіля до умовної лінії розташування базової лінії становила 5,9 м, від правого заднього колеса - 6,1 м; відстань в повздовжньому напрямку від правого заднього колеса цього ж автомобіля до умовної лінії розташування базової лінії становила 17,0 м;

- місце зіткнення автомобілів «Toyota» та «Mercedes» було розташоване в межах перехрестя - на рівні смуги руху для маршрутних транспортних засобів на відстані в поздовжньому напрямку 12,2 м до умовної лінії розташування базової лінії, поперечна прив`язка розташування цього місця зіткнення не визначена;

- місце зіткнення автомобілів «Toyota» та «Volkswagen» було розташоване на рівні розташування правої передньої частини першого автомобіля, в межах вул. Лузанівська на відстані 8,0 м в поздовжньому напрямку до умовної лінії розташування базової лінії та 22,2 м в поперечному напрямку до умовної лінії розташування базової лінії.

В письмових поясненнях потерпілий ОСОБА_2 від 28.11.2023 року, вказував, що рухався по вул. Миколаївська дорога в напрямку центру міста, завчасно здійснив виїзд на смугу суспільного транспорту для того, щоб здійснити зупинку та взяти пасажира, на перехресті з вул. Лузанівською горів зелений сигнал світлофора, в цей час водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, не впевнився в безпечності виконання маневру повороту ліворуч, допустив такими діями зіткнення усіх транспортних засобів.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що складена працівниками патрульної поліції схема місця ДТП, містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), на зворотному боці схеми зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження. Ставити під сумнів достовірність зазначених в ній даних підстав у суду немає.

Апеляційний суд не погоджується із висновками місцевого суду про те, що оскільки зіткнення автомобілю «Mercedes» водієм, якого є ОСОБА_1 відбулося не з маршрутним транспортним засобом, то ОСОБА_1 , рухався з дотриманням Правил дорожнього руху України, виконуючи маневр лівого повороту та не мав технічної можливості уникнути зіткнення.

Так, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 , о 08 годині 40 хвилини 28 листопада 2023 року, керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz E200», н/з НОМЕР_1 (далі - «Mercedes»), біля буд.№281, по вул. Миколаївська дорога, в м. Одесі, виконуючи поворот ліворуч, не дав дорогу автомобілю, який рухався у зустрічному напрямку прямо, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Toyota Corolla», н/з НОМЕР_2 (далі - «Toyota»), під керуванням ОСОБА_2 , а останній автомобіль за інерцією відкинуло в автомобіль марки «Volkswagen LT 35», н/з НОМЕР_3 (далі - «Volkswagen»), під керуванням ОСОБА_3 , який стояв на світлофорі, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

При цьому, ОСОБА_1 свою вину в скоєнні адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у провину, не визнав та пояснив суду, що він, здійснюючи рух автомобілем «Mercedes» біля буд.№281, по вул. Миколаївська дорога, в м. Одесі, на світлофорі зупинки «Сортувальна», з крайньої лівої смуги здійснив поворот ліворуч в напрямку вул. Лузанівська, після того, як впевнився в безпеці цього маневру та зупинці усіх інших автомобілів.

Разом з цим, відповідно до 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пункт 16.6 ПДР визначає, що повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку або повертають праворуч.

Апеляційний суд звертає увагу, що в своїх поясненнях ОСОБА_1 вказував, що розпочав здійснювати маневр лівого повороту, лише після того, як впевнився що три ряди автомобілів які рухаються в бік центру міста його пропускають, при цьому, смуга для руху громадського транспорту була вільною, в подальшому зі смуги для руху транспортних засобів на смугу для громадського транспорту здійснив перестроювання автомобіль «Toyota» та який рухався на великій швидкості та вдарив його автомобіль, і саме ця обставина стала причиною ДТП.

Однак, апеляційний суд критично оцінює вказані доводи ОСОБА_1 оскільки його твердження про перевищення водієм ОСОБА_2 швидкісного режиму є декларативними та не підтвердженими жодним доказом.

Більш того, в дорожній ситуації, яка мала місце в даній справі, водій ОСОБА_1 мав беззаперечно виконати вимоги п.16.6 ПДР, які є імперативними, тобто повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку або повертають праворуч, що ним не було виконано.

Апеляційний суд, приймає твердження сторони захисту стосовно, того що водій ОСОБА_2 не мав права рухатись смугою для громадського транспорту, однак зазначає що рух приватного автомобіля в полосі руху для громадського транспорту не звільняє водія ОСОБА_1 від виконання п.16.6 ПДР, а тому саме порушення, які допустив водій ОСОБА_1 , призвели до настання пошкодження автомобілів.

Апеляційний суд враховує доводи заперечень представників ОСОБА_1 , адвокатів Кохан Г.Л. та Горобця В.В., про те, що у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення кваліфікуючи дії ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, працівник поліції заначив про порушення п.16.13 ПДР, який регулює проїзд необладнаних світлофором перехресть, тоді як за обставинами справи ДТП сталася на обладнаному працюючому світлофором перехресті, та регулюється п. 16.6, про те вважає їх такими що не пливають на кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ст. 124 КУпП, та не порушують його права на захист, виходячи з наступного.

Так дійсно ДТП сталося на обладнаному працюючому світлофором перехресті, про що правильно зазначено у протоколі, проте не вірна вказівка пункту ПДР, не впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, адже відповідно до ст. 124 КУпАП відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Тобто дії особи за ст. 124 КУпАП, кваліфікуються не тільки за порушення п.16.13 ПДР, а будь-якого іншого порушення ПДР, яке спричинило пошкодження транспортних засобів.

А тому суд під час розгляду протоколу про вчинення адміністративного правопорушення за 124 КУпАП, має з`ясувати чи мало місце порушення ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу…., та уразі наявності такого, вирішити питання щодо накладення адміністративного стягнення. З огляду на зазначене апеляційний суд вважає, що не вірне зазначення у протоколі пункту ПДР, не впливає на кваліфікацію дій водія за статтею 124 КУпАП.

Крім того, як вже зазначалось адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП, настає за порушення правил дорожнього руху, яке спричинило пошкодження транспортних засобів, таким чином ОСОБА_1 , мав розуміти від якого обвинувачення йому захищатися, до того ж обставини вказані у протоколі відповідають фабулі п. 16.6 ПДР, а тому не можна стверджувати про порушення його права на захист.

Апеляційний суд вважає твердження представника ОСОБА_1 адвоката Горобця В.В. про те що, якби в зустрічному напрямку їхав громадський транспорт, то водій ОСОБА_1 пропустив би його, є відверто хибними та спростовують висновки суду першої інстанції, щодо відсутності технічної можливості уникнути зіткнення, виходячи з наступного.

Керуючи автомобілем водій ОСОБА_1 не міг знати про те що зустрічний автомобіль не є громадським транспортом, і головне, як вже зазначалось, рух приватного автомобіля в смузі руху для громадського транспорту не звільняє водія ОСОБА_1 від виконання вимог п. 16.6 ПДР України.

Також апеляційний суд відхиляє твердження представників ОСОБА_1 , про те що причиною ДТП є порушення правил дорожнього потерпілим ОСОБА_2 , з огляду на тещо предметом даного судового розгляду є перевірка правильності кваліфікації дій ОСОБА_1 , а не ОСОБА_2 .

Таким чином, сукупність досліджених апеляційним судом доказів, є достатньою для висновку про наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Водночас, п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з приписами ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП мало місце 28.11.2023 року, тобто на день розгляду справи апеляційним судом з дня вчинення правопорушення пройшло більш ніж три місяці.

За таких обставин адміністративне стягнення за порушення ОСОБА_1 , Правил дорожнього руху не може бути накладено на останнього, а тому з урахуванням вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження підлягає закриттю у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

З урахуванням встановлених апеляційним судом обставини та положень п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, оскаржена постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП з урахуванням положень ст.38, п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу адвоката Румянцева О.Г., діючого в інтересах потерпілого ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 27.03.2025 року, якою провадження у справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець