ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1615/25 Справа № 202/3573/25 Суддя у 1-й інстанції - Ігнатенко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є.,

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Кока С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Кока С.А. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м.Дніпра від 08 травня 2025 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до встановлених обставин у постанові суду, ОСОБА_1 , 30.03.2025 року о 01.24 год. у м. Дніпро, вул. Зразкова, 2Б, керуючи автомобілем Toyota н/з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, погодився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Постановою Індустріального районного суду м.Дніпра від 08 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, та стягнуто на користь держави судовий збір.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Кок С.А. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати як незаконну та необґрунтовану, провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування посилається на такі обставини:

- ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та не був зупинений працівниками поліції під час такого керування;

- інформація, зазначена у рапорті щодо знаходження автомобіля в межах дорожнього знаку 3.34, не відповідає дійсності;

- посвідчення водія необхідне ОСОБА_1 для здійснення підприємницької діяльності;

- судом не було допитано свідка ОСОБА_2 ;

- працівники поліції не роз`яснили права та обов`язки при проходженні огляду та складанні протоколу, а лише надали протокол для підпису.

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисник Кок С.А. підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

В апеляційному розгляді приймала участь свідок ОСОБА_2 , яка надала покази, що ввечері 29.03.2025 року, повернувшись додому, ОСОБА_3 випив віскі під час вечері, після чого між ними виник конфлікт та ОСОБА_3 спустився до автомобіля, який стояв біля будинку, після чого під`їхала поліція та попросили документи, автомобіль був із ввімкненим двигуном, так як було холодно. Нікуди їхати ОСОБА_3 не збирався.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: - протоколом про адміністративне правопорушення; - актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; - чеком Драгера, відповідно до якого результат огляду на стан сп`яніння становить 1,04 проміле; - відеозаписом місця події.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, не є слушним та спростовується протоколом про адміністративне правопорушення, в якому викладені обставини, що мали місце 30.03.2025 року о 01.24 год., та який підписаний ОСОБА_1 особисто ( а.п. 1).

Окрім цього, обставини, викладені у протоколі, підтверджується відеозаписом , відповідно до якого ОСОБА_1 факту керування транспортним засобом не заперечував, надав через додаток Дія посвідчення водія для встановлення особистості, в подальшому пройшов огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку, результат 1.04 проміле, заперечень не мав, та погодився підписати протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими, тобто водій ОСОБА_1 повинен був розуміти, що проходить огляд на стан сп`яніння у зв`язку із керуванням транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Посилання на те, що інформація зазначена у рапорті щодо знаходження автомобіля в межах дорожнього знаку 3.34 не відповідає дійсності, - не спростовує висновки суду та факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що підтверджується відеозаписом місця події.

Твердження сторони захисту та пояснення свідка ОСОБА_2 щодо того, що ОСОБА_1 не керував транспортним на час, коли під`їхали до нього поліцейські, та те, що він нікуди їхати не збирався, оцінюються судом критично, оскільки свідок перебувала у дружніх відносинах з особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, крім того, на відеозаписі місця події вказаний свідок відсутній, з відеозапису також вбачається, як ОСОБА_1 зазначав, що чекає дівчину, щоб в подальшому поїхати додому.

Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказами.

Не є слушними доводи захисника щодо призначення покарання з урахуванням індивідуалізації, так як судом обґрунтовано накладено стягнення на загальних підставах за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, порушень вимог закону при накладенні стягнення не вбачається, тому неврахування обставини, які пом`якшують відповідальності, - не дає підстав для зміни стягнення, оскільки воно накладено в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та є безальтернативним.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю за потрібне апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Кока С.А. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м.Дніпра від 08 травня 2025 року залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м.Дніпра від 08 травня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко