Справа № 953/1440/25
Провадження № 3/953/746/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року м. Харків

Суддя Київського районного суду міста Харкова Глос М. Л., розглянувши матеріали, що надійшли з Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який тимчасово не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

10.02.2025 року приблизно о 22 годині за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру щодо своєї дружини ОСОБА_2 , а саме, погрожував фізичною розправою, висловлювався нецензурною лайкою, штовхав, кидався у бійку, внаслідок чого була завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої.

У судове засідання правопорушник викликався в установленому законом порядку з завчасним повідомленням про дату, час і місце розгляду справи. Однак ОСОБА_1 до суду не з`явився, подав письмову заяву, у якій просив розглядати справу без його участі і зазначив про повне визнання винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

За таких обставин неприбуття до суду правопорушника, участь якого у судовому засіданні у справах цієї категорії не є обов`язковою, з огляду на положення статті 268 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

За результатами дослідження й оцінки поданих органом поліції письмових доказів суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення і правильність юридичної кваліфікації його дій з огляду на таке.

Як передбачено ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Домашнє насильство як один із різновидів насильства відрізняється від інших його форм тим, що коїться близькими один до одного людьми (родичами або членами сім`ї), які мають тісні стосунки та пов`язані між собою.

За визначенням, закріпленим у п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII (надалі Закон № 2229-VIII), домашнє насильство становлять діяння (дії або бездіяльність), зокрема, фізичного або психологічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство згідно з п. 14 зазначеної вище частини статті є формою домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, утворюють, зокрема, вчинення домашнього насильства, тобто будь-яких умисних діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства щодо своєї дружини ОСОБА_2 задокументовано у протоколі про адміністративне правопорушення від 10.02.2025 року серії ВАВ № 031748 (а. с. 1).

Про зазначений вище факт ОСОБА_2 повідомила ХРУП № 1 у м. Харкові у заяві, в якій просила правоохоронний орган вжити передбачених законом заходів реагування (а. с. 2).

Відповідно до досліджених судом письмових пояснень потерпілої, наданих працівнику поліції, 10.02.2025 року приблизно о 22 год. ОСОБА_1 у нетверезому стані вчинив із нею сварку, в ході якої погрожував фізичною розправою, висловлювався нецензурною лайкою, штовхав і кидався у бійку. Оскільки така поведінка чоловіка повторюється систематично, він зловживає спиртними напоями упродовж тривалого часу, у зазначеній ситуації ОСОБА_2 побоювалася за свою безпеку, це пригнічувало її, викликало відчуття незахищеності і безнадії (а.с.3)

ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю і повідомив такі обставини. 10.02.2025 року приблизно о 22 год. у нього дійсно виник конфлікт із дружиною ОСОБА_2 , котра висловлювала претензії у з приводу вживання ним алкогольних напоїв. Під час сварки він, будучи у нетверезому стані, виражався на адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою, погрожував розправою і застосовував фізичну силу, після чого дружина викликала поліцію (а. с. 4).

У зв`язку із такою протиправною поведінкою ОСОБА_1 інспектор сектору протидії домашньому насильству відділу поліції Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області виніс терміновий заборонний припис, яким заборонив кривднику на строк 3 доби з 10.02.2025 року 23 год. 50 хв. до 13.02.2025 року 23 год. 50 хв. входити, перебувати у місці проживання постраждалої ОСОБА_2 , а також у будь-який спосіб контактувати з нею (а. с. 7).

На підставі досліджених судом доказів в їх сукупності і взаємозв`язку суд беззаперечно встановив факт сварки ОСОБА_1 із ОСОБА_2 , вчиненої за місцем їх спільного проживання, у ході якої правопорушник погрожував дружині, ображав її, висловлювався нецензурною лайкою і застосовував фізичну силу штовхав і кидався у бійку. Ці дії, з огляду на спосіб, обстановку і обставини їх вчинення, нетверезий стан кривдника, очевидно викликали у потерпілої стрес, відчуття емоційної невпевненості, незахищеності і завдали шкоди її фізичному та психічному здоров`ю. Отже, відповідна поведінка ОСОБА_1 становила домашнє фізичне та психологічне насильство у розумінні п. п. 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII.

За таких обставин дії ОСОБА_1 підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП як домашнє насильство фізичного та психологічного характеру у формі насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погроз і образ, яке завдало шкоди фізичному та психічному здоров`ю потерпілої.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд відповідно до вимог ст. 33 КУпАП враховує характер і конкретні обставини вчиненого правопорушення, що полягало у застосуванні як психологічного, так і фізичного насильства, за даними, одержаними у ході співбесіди з постраждалою під час оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, супроводжувалося залякуванням і вплинуло на її безпеку (а. с. 5, 6).

Бере суд до уваги і дані про особу порушника, котрий до адміністративної відповідальності притягується вперше, раніше не судимий, не має негативних характеристик за місцем проживання, не працевлаштований.

Обставин, які пом`якшують адміністративну відповідальність і наведені у ст. 34 КУпАП, за підсумками судового розгляду не встановлено. Водночас у зазначеній статті статті законодавець наділяє посадову особу, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, правом визнати такими й інші обставини, не зазначені у законі. На підставі наведеної правової норми суд визнає обставиною, що пом`якшує адміністративну відповідальність ОСОБА_1 , повне визнання ним провини.

Як обставину, що обтяжує адміністративну відповідальність, суд на підставі п. 6 ст. 35 КУпАП враховує вчинення правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Виходячи з наведеного, з огляду на притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності вперше, повне визнання ним вини і позицію потерпілої, яка не наполягала на суворості адміністративної відповідальності кривдника, суд вважає за необхідне і можливе накласти на нього стягнення у виді штрафу, найбільш м`яке за видом у межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Разом із тим, оскільки правопорушення було вчинено у стані алкогольного сп`яніння, полягало у застосуванні як психологічного, так і фізичного насильства, супроводжувалося залякуванням і вплинуло на безпеку потерпілої, суд накладає штраф у максимальному розмірі, визначеному відповідною санкцією.

На підставі п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суд одночасно з накладенням на правопорушника адміністративного стягнення стягує з нього на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

На підставі ст. 173-2 ч.1, керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, з ОСОБА_1 підлягатиме стягненню подвійний розмір штрафу у сумі 1 360 (одна тисяча триста шістдесят) грн і витрати на облік цього правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя М. Л. Глос