БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1039/25
Провадження № 3/497/381/25
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.06.2025 року м.Болград
Болградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Кодінцевої С.В.,
за участю секретаря судового засідання Мунтянової В.Р.,
особи відносно, якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Челябінськ, громадянина України, розлученого, на утриманні одна неповнолітня дитина, не є особою з інвалідністю, проходить службу інспектором прикордонної служби 2 категорії - дозиметрист групи інспекторів прикордонного контролю віпс (тип А) ДПС України, солдат, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , особу якого встановлено на підставі військового квитка НОМЕР_1 , та паспорту громадянина України № НОМЕР_2 , виданого 10.04.2019 органом 5129, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.172-18 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
14.04.2025 року солдат ОСОБА_1 , який виконуючи наказ на охорону державного кордону в прикордонному наряді СПНППр/ПД (Перевірка документів) не використовував відеореєстратор під час несення служби. Ти самим своїми діями порушив вимоги п.6 глави 2 та п.18 глави 5 розділу ІІ наказу МВС України від 19.10.2015 року №1261, п.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок використання автоматичної фото- і відео-фіксації під час виконання службових обов`язків посадовими і службовими особами Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України від 04.04.2019 №244.
Таким чином ОСОБА_1 вчинив військове адміністративне правопорушення в умовах особливого періоду (правового режиму воєнного стану), відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-18 КУпАП».
За цим фактом начальником відділу прикордонної служби ОСОБА_2 (тип Б) майором ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.172-18 КУпАП.
В судовому засіданні особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 визнав свою винуватість, у вчиненому порушенні щиро кається, та надав пояснення з підстав зазначених в протоколі. 14-15.04.2025 року усім складом прикордонного наряду приступили до виконання служби в добовому наряді на пункті пропуску «Виноградівка». Їм було доведено вимоги Інструкції про порядок використання автоматичної фото- і відеотехніки під час виконання службових обов`язків посадовими службовими особами Держаної прикордонної служби України, затвердженого наказом МВС від 04.04.2019 №244. Вимоги цієї Інструкції також вивчали на підготовці. Більш ширшого тлумачення цієї Інструкції в частині використання автоматичної фото- і відеотехніки, а саме боді-камер надано їм не було. А тому було помилкою вмикати камеру лише під час здійснення перевірки осіб та транспортних засобів, вважав, що у службовому приміщенні боді-камера має бути обов`язково вимкненою.
Разом з цим, просив врахувати, що під час несення служби 14-15.04.2025 року жодних порушень в пункті пропуску «Виноградівка» виявлено не було, незвичайних подій не сталося, не було виявлено ознак адміністративних чи кримінальних правопорушень, не було спроб незаконних перетинів державного кордону. Факт того, що наявна у нього боді камера не працювала протягом усього часу несення служби протягом доби не призвело до будь-яких негативних наслідків. Протягом часу несення служби він сумлінно виконув обов`язки з несення служби з охорони державного кордону.
Просив врахувати його щире каяття, зроблені ним висновки, визнати допущене порушення малозначним, та звільнити від адміністративної відповідальності.
Всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол, суд приходить до наступного висновку, виходячи з таких підстав.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Згідно до вимог ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17.07.97; Конвенція набула чинності для України 11.09.97.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.
Відповідно до положень КУпАП склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.
Вина є одним із елементів суб`єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.
За змістом вказаних вище нормативно-правових актів провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, з дотриманням прав та свобод осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч. 2 ст. 172-18 КУпАП порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинені в умовах особливого періоду, - тягнуть за собою накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Диспозиція ч. 2 ст. 172-18 КУпАП має бланкетний характер та відсилає до підзаконних нормативно-правових актів, що передбачають порядок несення служби прикордонними нарядами.
Так в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 порушено:
-п.6 глави 2 та п.18 глави 5 розділу ІІ Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України від 19.10.2015 року №1261.
-п.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок використання автоматичної фото- і відео-фіксації під час виконання службових обов`язків посадовими і службовими особами Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України від 04.04.2019 №244.
Разом з цим, тими положеннями Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України від 19.10.2015 року №1261 на які йде посилання в протоколі визначено:
Пункт 6 глави 2 розділу ІІ - кожен прикордонник під час несення служби у прикордонному наряді відповідає за точне та своєчасне виконання покладених на нього завдань та обов`язків.
Пункт 18 глави 5 розділу ІІ - Старший прикордонних нарядів у пункті пропуску через державний кордон (далі - старший прикордонних нарядів у пункті пропуску) - прикордонний наряд у складі одного прикордонника, який призначений для керівництва діями прикордонних нарядів у пункті пропуску через державний кордон (пункті контролю, контрольному пункті в`їзду - виїзду).
Старший прикордонних нарядів у пункті пропуску призначається з числа офіцерів (підготовлених військовослужбовців сержантського і старшинського складу), які мають допуск до самостійного керівництва службою, і є безпосереднім начальником для усього особового складу прикордонних нарядів у пункті пропуску (пункті контролю, контрольному пункті в`їзду - виїзду).
Старший прикордонних нарядів у пункті пропуску повинен знати:
обов`язки всіх видів прикордонних нарядів у пункті пропуску (пункті контролю, контрольному пункті в`їзду - виїзду);
нормативно-правові акти, що регламентують порядок перетинання державного кордону особами, транспортними засобами, вантажами;
технологію пропуску через державний кордон осіб, транспортних засобів та вантажів, основні функції підприємств, установ і організацій, що беруть участь у пропуску, а також розміщення й технічне устаткування пункту пропуску (пункту контролю, контрольного пункту в`їзду-виїзду);
порядок перевірки документів, види і способи підробок документів, мати стійкі навички з розпізнавання підроблених документів;
порядок перевірки автомобільних транспортних засобів, які прямують або переміщуються через державний кордон, з метою виявлення серед них викрадених;
будову, конструктивні особливості, порядок огляду і пропуску через державний кордон транспортних засобів і вантажів, місця можливого обладнання в транспортних засобах і вантажах тайників, сховищ, закладок, уміти виявляти їх;
технічні засоби прикордонного контролю, спеціальні інформаційно-пошукові програми, уміти їх використовувати;
порядок локалізації нестандартних та кризових ситуацій у пунктах пропуску (пунктах контролю, контрольних пунктах в`їзду - виїзду);
психологію поведінки, хитрощі і прийоми, що застосовуються в пунктах пропуску (пунктах контролю, контрольних пунктах в`їзду - виїзду) правопорушниками.
Під час виконання завдань старший прикордонних нарядів у пункті пропуску зобов`язаний:
організовувати службу прикордонних нарядів у пункті пропуску через державний кордон (пункті контролю, контрольному пункті в`їзду - виїзду) і керувати нею, контролювати виконання завдань;
особисто перевіряти документи, що викликають сумніви в їх дійсності;
за потреби особисто здійснювати повну ідентифікацію автомобільних транспортних засобів, оглядати транспортні засоби і вантажі в установленому законодавством порядку;
забезпечити фіксацію перевищення допустимого рівня іонізуючого випромінювання та передачу інформації посадовим особам Державної екологічної інспекції;
організовувати використання технічних засобів прикордонного контролю, спеціальних інформаційно-пошукових програм;
виявляти злочинні дії, кримінальні та адміністративні правопорушення в пункті пропуску через державний кордон (пункті контролю, контрольному пункті в`їзду-виїзду), здійснювати відповідні адміністративно-процесуальні дії;
організовувати ефективне застосування прикордонними нарядами профілів ризику;
періодично під час служби здійснювати перевірку несення служби окремими прикордонними нарядами шляхом опитування, спостереження за їх діями, навчальних закладок;
підтримувати взаємодію зі співробітниками органів (підрозділів) Національної поліції України, Служби безпеки України, Збройних Сил України, контрольних органів і служб, які беруть участь у пропуску через державний кордон осіб, транспортних засобів і вантажів;
контролювати дотримання підлеглими вимог чинного законодавства щодо охорони інформації з обмеженим доступом;
чітко, стисло й об`єктивно доповідати дані обстановки, результати прикордонного контролю, необхідні висновки і пропозиції;
відповідно до міждержавних угод підтримувати взаємодію з підрозділами прикордонного контролю суміжної держави.
Старший прикордонних нарядів у пункті пропуску в межах своїх повноважень має право:
визначати додаткові завдання та віддавати накази прикордонним нарядам у пунктах пропуску (пунктах контролю, контрольних пунктах в`їзду-виїзду), контролювати їх виконання;
визначати порядок і час прийому їжі, а в разі несення служби понад 12 годин - відпочинку прикордонними нарядами в пункті пропуску;
приймати рішення на пошук та затримання правопорушників.
По закінченні служби старший прикордонних нарядів у пункті пропуску через державний кордон повинен доповісти старшому зміни прикордонних нарядів дані про:
обстановку в пункті пропуску, основні результати прикордонного контролю;
результати перевірок служби прикордонних нарядів посадовими особами підрозділу охорони кордону та органів управління, за потреби - подати рапорт.
Також старший прикордонних нарядів у пункті пропуску через державний кордон виконує інші завдання та обов`язки, визначені нормативно-правовими актами та актами організаційно-розпорядчого характеру Міністерства внутрішніх справ України та Державної прикордонної служби України.
Пунктом 5 розділу ІІІ Інструкції про порядок використання автоматичної фото- і відеофіксації під час виконання службових обов`язків посадовими і службовими особами Державної прикордонної служби України, визначено, що уповноваженим особам Держприкордонслужби під час виконання службових обов`язків забороняється вимикати автоматичну фото- і відеотехніку, крім випадків, передбачених абзацом другим цього пункту.
Автоматична фото- і відеотехніка не використовується уповноваженою особою Держприкордонслужби під час приймання їжі, відпочинку, перебування в місцях особистого користування (у вбиральні, роздягальні, душовій), а також у службових приміщеннях, де фотозйомка і відеозапис заборонені.
У випадках, передбачених абзацом другим цього пункту, автоматична фото- і відеотехніка вимикається.
З доданих до протоколу доказів вбачається, що згідно витягу зі списку особового складу книги прикордонної служби впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) станом на 14.04.2025 року ОСОБА_1 має військове звання солдат, за штатом займає посаду: інспектора прикордонної служби 1 категорії дозиметрист групи інспекторів прикордонного контролю віпс (тип А), особистий номер 54 (а.с.19).
Разом з цим в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 займає посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії (а.с.1). Зазначене також підтверджено самим ОСОБА_1 .
Згідно витягу з книги прикордонної служби впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б), розділ 2: Заходи з оперативно-службової діяльності на 14 квітня 2025 року, розділ 2в: Результати виконання плану охорони державного кордону/здійснення прикордонного контролю визначено, що особистий номер: 54; вид наряду, засоби посилення, ділянка служби: СПНППр/ПД ППр Виноградівка; час служби: 09:00-20:00 (а.с.18).
Відповідно до Журналу обліку та видачі (приймання) автоматичної фото-, відеотехніки і накопичувачів у тимчасове користування підрозділу Болград 14.04.2025 року солдатом ОСОБА_1 отримано боді-камеру модель В-ЕІЕ, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , дата і час видачі: 14.04.2024 року 10:10, дата і час здавання: 15.04.25 10:00, черговий зміни: ОСОБА_4 (а.с.20-21).
Згідно дослідженого Висновку службового розслідування вбачається, що за результатами дистанційного контролю щодо виявлених порушень порядку використання автоматичної фото- і відеотехніки військової частини НОМЕР_5 №02.3/161/25-Вн від 27.04.2025 року за КЕП ОСОБА_5 вбачається, що: найменший час використання боді-камер упродовж ЗПН тривалістю служби 24 годин склав в ППр «Виноградівка» впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » НОМЕР_6 ПРИКЗ (ЗПН 14/15.04.2025) 45 хв (26 відеофайлів) п/н «ПД» солдат ОСОБА_6 .
Комісія зі службового розслідування дійшла висновку про порушення вимог Наказу та Інструкції в частині використання автоматичної фото- і відеотехніки під час виконання службових обов`язків у ППр «Виноградівка» 14/15.04.2025 року п/н «СПНППР» солдатом ОСОБА_1 .
При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282. Стандарт доведення вини "поза розумним сумнівом" означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного "розумного сумніву" в цьому, тоді як наявність такого "розумного сумніву" у винуватості особи є підставою для його виправдання.
На підставі вищевикладеного, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП доведена повністю його поясненнями та матеріалами справи і її дії кваліфіковано вірно за ч.2 ст.172-18 КУпАП, як порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинене в умовах особливого періоду.
З системного аналізу норм Кодексу України про адміністративні правопорушення вбачається, що його завдання полягає у встановленні винних і забезпеченні правильного застосування законодавства з тим, щоб до кожного правопорушника були застосовані справедливі заходи адміністративного впливу.
У справі "Ізмайлов проти Росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Слід зазначити, що судова дискреція (судовий розсуд) охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Чинне законодавство не містить переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють визначити малозначність провини. Є підстави вважати, що це адміністративні правопорушення, які не становлять великої суспільної шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам.
В кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.
Положення ст.22 КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом. При розгляді справ та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно вимог ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Слід зазначити, що обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення є те, що останній у вчиненому щиро розкаявся, зробив відповідні висновки, раніше до відповідальності не притягувався.
Обставин, які б обтяжували відповідальність правопорушника, судом не встановлено.
Також, при розгляді вказаної адміністративної справи судом було враховано характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого адміністративного правопорушення, місце та час вчинення правопорушення, обставини при яких було вчинено діяння, зокрема, вчинення даного адміністративного правопорушення не потягло за собою будь-яких негативних наслідків, відсутність будь-яких умисних дій і намірів на порушення кордону третіми особами, та враховуючи всі обставини справи, встановлені в ході судового розгляду, ту обставину, що особа, відносно якої складено протокол усвідомив протиправність своєї поведінки та є підстави вважати, що в подальшому не буде скоювати правопорушень, буде більш відповідально ставитись до обов`язків несення служби, відсутність спричиненої шкоди та обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність, а також наявність на утримання неповнолітньої дитини.
А відтак, зважаючи на те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.172-18 КУпАП, однак будь-яких негативних наслідків від його дій не настало, не завдано значних збитків державним або суспільним інтересам, тому вчинене правопорушення необхідно вважати малозначним, внаслідок чого відповідно до вимог ст. 22 КУпАП, ОСОБА_1 підлягає звільненню від адміністративної відповідальності, а справа відносно нього відповідно до положень ч. 2 ст. 284 КУпАП закриттю, з оголошенням усного зауваження.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.
Однак, згідно зі ст. 24 КУпАП усне зауваження не є видом адміністративного стягнення, а відтак судовий збір не стягується.
Керуючись ст. ст. 9-11, 22, 33, 40-1, 172-18, 221, 283-285 КУпАП, суд, -
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення та відповідно до ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, оголосивши усне зауваження.
Провадження по справі закрити.
Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області, який виніс постанову.

Повний текст судового рішення складено і проголошено о 15:15 годині 06.06.2025 року.

Суддя С.В.Кодінцева