Справа № 375/579/25
Провадження № 3/375/532/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року селище Рокитне

Cуддя Рокитнянського районного суду Київської області Смик М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли від Управління патрульної поліції у Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає на АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП,

за участі представника Білоус О.М.,

ВСТАНОВИВ:

До Рокитнянського районного суду Київської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 249061 від 17 лютого 2025 року, що складений з посиланням на порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України (надалі по тексту - протокол).

Відповідно до зазначеного протоколу 17 лютого 2025 року о 08 год 06 хв на вул. Червона Січ, 110 у селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а саме «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідніть, сповільнена мова. Також у протоколі зазначено, що від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився.

В якості доказу події та складу адміністративного правопорушення до протоколу приєднано:

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відносно ОСОБА_1 від 17 лютого 2025 року,

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів,

- розписка від 17 лютого 2025 року, в якій ОСОБА_1 зазначив, що він зобов`язується не сідати за кермо,

- рапорт поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області від 17 лютого 2025 року;

- відеозаписи з нагрудної камери поліцейських (вміщений на лазерний компакт-диск), де зафіксовано подію, у зв`язку з якою відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП, що були переглянуті і досліджені судом (суддею) під час розгляду справи на робочому комп`ютері.

Під час розгляду справи в суді представник ОСОБА_2 надала усні пояснення у судовому засіданні та зазначила, що 17 лютого 2025 року працівники патрульної поліції під час патрулювання зупинили автомобіль «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . В обґрунтування причини зупинки транспортного засобу працівники патрульної поліції вказали перевірка документів. Під час перевірки документів працівники поліції виявив, що ОСОБА_1 перебуває у розшуку у Мукачівському ТЦК «ухилянт». У подальшому ОСОБА_1 забрав дітей зі шкоди та з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що у селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області. ОСОБА_1 годину провів в приміщенні ТЦК, які оформляли документи для проходження ВЛК. Чекаючи супроводу працівників ТЦК до лікарні на проходження ВЛК, перебуваючи на вулиці до ОСОБА_1 підійшов поліцейський Гринько В.В., який сказав, що в ході нашого спілкування у ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідніть, а тому вимагав пройти огляд у медичному закладі. ОСОБА_1 відповів, що він зараз не за кермом.

Також представник звертала увагу суду (судді) на те, що огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не проводився, поведінка ОСОБА_1 повністю відповідає обстановці, шкірні покриви обличчя звичайні, а тремтіння пальців рук ніхто не перевіряв.

Крім того, вказувала на те, що під час проходження ВЛК у Рокитнянській багатопрофільній лікарні ОСОБА_1 пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння. Відповідно до висновку № 464 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданого Комунальним некомерційним підприємством Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області «Рокитнянська Багатопрофільна лікарня» 17 лютого 2025 року, ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння не перебуває.

З урахуванням зазначеного клопотала про закриття провадження у справі, вказуючи на істотне порушенням прав та інтересів свого підзахисного, який не мав ознак сп`яніння, а також на порушення процедури.

Крім того, для дослідження судом стороною захисту було надано висновку № 464 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданого Комунальним некомерційним підприємством Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області «Рокитнянська Багатопрофільна лікарня» 17 лютого 2025 року.

Згідно з письмовим клопотанням, провадження у справі підлягає закриттю в порядку пункту 1 статті 247 КУпАП з огляду на відсутність події та складу адміністративного правопорушення, а також доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого діяння за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення, вивчивши подані пояснення та клопотання, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши фактичні обставини, керуючись завданнями КУпАП за статтею 1, засадами забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення за статтею 7, визначення адміністративного правопорушення (проступку) за частиною 1 статті 9, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення за статтею 247 цього Кодексу, суд (суддя) вважає наявними підстави для закриття провадження у справі в порядку пункту 1 статті 247 КУпАП, зважаючи на наступне.

Пунктом 2.5. Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП установлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Крім того, за змістом статті 130 КУпАП відмова від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижує увагу та швидкість реакції також тягне адміністративну відповідальність за цією статтею.

Відповідно до частини 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі - Порядок № 1103).

Пунктом 3 Порядку № 1103 передбачено, що огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я України (далі - МОЗ України) і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією № 1452/735, де у п. 2 розділу І визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пункту 3 розділу І цієї Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з пунктом 4 розділу І названої Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами і доповненнями) зазначено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Пунктом 6, 7 Порядку № 1103 встановлено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У пункті 8 Порядку № 1103 закріплено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі - заклад охорони здоров`я).

Згідно з пунктом 8 розділу ІІ Інструкції 1452/735 форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Пунктами 11, 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 унормовано, що оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У пункті 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395 закріплено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу. Під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

За наслідками дослідження відеозаписів, які приєднані до протоколу про адміністративне правопорушення, суд (суддя) встановив, що водія ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції з метою перевірки документів. Під час перевірки документів працівники поліції дійсно виявили, що ОСОБА_1 перебуває у розшуку у Мукачівському ТЦК «ухилянт». У подальшому ОСОБА_1 у супроводі цих же поліцейських прибув до відділу ТЦК та СП, що у АДРЕСА_2 . Працівники ТЦК здійснювали оформляли документи для проходження ВЛК. Чекаючи супроводу працівників ТЦК до лікарні на проходження ВЛК, перебуваючи на вулиці до ОСОБА_1 підійшов поліцейський Гринько В.В., який сказав, що в ході нашого спілкування у ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідніть. Поліцейський запропонували водієві пройти освідування у лікаря-нарколога, на що ОСОБА_1 зазначив, що він зараз не за кермом і буду проходити ВЛК. Поліцейський пояснив, що відповідальність за відмову від проходження огляду така сама, на що ОСОБА_1 відповів, що якщо він піде воювати, то йому вже все одно.

З досліджених відеозаписів не вбачається наявності у ОСОБА_1 явних ознак наркотичного сп`яніння, які можна виявити шляхом візуального спостереження за поведінкою та зовнішнім виглядом особи. Поведінка, жести, рухи, риторика, висловлювання, побудова речень, вимова відображені на відеофайлах водія є прийнятними, відповідають обстановці, останній поводить себе стримано, без проявів хамства, невихованості, надмірної веселості чи збудження.

З досліджених відеозаписів вбачається у ОСОБА_1 пригнічений стан та певне розчарування, виключно після прибуття до ТЦК.

Крім того, відеозаписами доводиться той факт, що водія не було повідомлено про початок відносно нього процедури огляду на стан сп`яніння, не було вказано на виявлення ознак наркотичного сп`яніння, не було вказано на ці ознаки, не було проведено жодної дієвої перевірки водія (ні реакцію очей на світло, ні пальце-носову пробу тощо).

Як вказувалося вище, відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто проходження огляду на стан сп`яніння є обов`язком, а не правом водія, а тому вказівка працівників поліції на наявність у водія права вибору - проходити чи не проходити огляд на стан сп`яніння, не відповідає чинному законодавству та вказаним вище положенням КУпАП, Інструкції № 1452/735, Правил дорожнього руху.

У силу статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди в Україні застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п. 53 рішення у справі «Гурепка проти України»).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людинипід провокацією (поліцейською) розуміє випадки, коли задіяні посадові особи, які є або співробітниками органів безпеки, або особами, що діють за їх дорученням, не обмежують свої дії лише розслідуванням кримінальної справи по суті неявним способом, а впливають на суб`єкт з метою спровокувати його на скоєння злочину, який в іншому випадку не було би скоєно, задля того щоб зробити можливим виявлення злочину, тобто, отримати докази та порушити кримінальну справу (рішення ЄСПЛ у справі «Раманаускас проти Литви»05.02.2008).

Задокументована у протоколі від 17 лютого 2025 року відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, не може бути оцінена як ухилення водія від огляду, більше того, спростовується наданим відеозаписом, в якому вбачається, що водій ОСОБА_1 не відмовлявся від його проходження у закладі охорони здоров`я у лікаря-нарколога, а очікував супроводу для проводження ВЛК.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Також стаття 6 Конвенції визнає за обвинуваченим право бути негайно і детально поінформованим не лише про "причину" обвинувачення, тобто про висунені проти нього матеріальні факти, на яких ґрунтується обвинувачення, а й про "характер" обвинувачення, тобто про юридичну кваліфікацію цих фактів (рішення у справах "Маточча проти Італії", § 59; "Пенєв проти Болгаріі", §§ 33 і 42). Обов`язок повідомити обвинуваченого про зміст пред`явленого обвинувачення повністю покладається на сторону обвинувачення, і він не може бути дотриманий у пасивний спосіб, шляхом створення інформації без повідомлення про неї стороні захисту (рішення у справі "Маточча проти Італії", § 65).

Аналізуючи викладене, суд (суддя) зауважує, що дотримуючись принципу правової визначеності, який є складовою принципу верховенства права, держава повинна зробити текст закону легко доступним; вона також зобов`язана дотримуватись законів, які запровадила, і застосовувати їх у передбачуваний спосіб та з логічною послідовністю; передбачуваність означає, що закон має бути, за можливості, проголошений наперед (до його застосування) та має бути передбачуваним щодо його наслідків: він має бути сформульований з достатньою мірою чіткості, аби особа мала можливість скерувати свою поведінку.

Суб`єкти владних повноважень, які діяли від імені держави, а саме: інспектори патрульної поліції при застосуванні до кермувальника автомобіля процедури, яка мала ознаки процедури огляду водія на стан наркотичного сп`яніння, зобов`язані були пояснити водієві, що у нього виявлено так звані ознаки наркотичного сп`яніння, перелічити їх, повідомити про те, що до водія застосовується процедура огляду на стан сп`яніння, роз`яснити порядок цієї процедури і послідовність проходження огляду саме на стан наркотичного сп`яніння та, у жодному разі, не повідомляти, що водій має право відмовитися від проходження огляду, адже це прямо суперечить чинному законодавству - п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Описані дії повністю не відповідають принципу правової визначеності та порядку проходження огляду на стан сп`яніння водія.

Враховуючи все викладене, складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 видається безпідставним через відсутність складу адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП, адже підстав вважати, що водій дійсно мав ознаки наркотичного сп`яніння та умисно, усвідомлено ухилився від проходження обов`язкового огляду стан наркотичного сп`яніння, не встановлено.

Крім того, 17 лютого 2025 року ОСОБА_1 пройшов огляд на стан наркотичного сп`яніння, відповідно до якого ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння не перебуває, що підтверджується висновком № 464 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданого Комунальним некомерційним підприємством Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області «Рокитнянська Багатопрофільна лікарня».

Суд (суддя) також вважає за необхідне зазначити, що днем складання протоколу за частиною 1 статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 та днем складання висновку № 464 є 17 лютого 2025 року.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням цього Кодексу є зміцнення законності.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до статті 245 КУпАП є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин справи, її вирішення у точній відповідності до закону.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У пункту 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначається, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачяться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Установлені обставини не дозволяють установити склад адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП, не доводять обставин наявності у водія ознак сп`яніння та факт ухилення водія від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому провадження у справі підлягає закриттю в порядку пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, де унормовано, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Щодо решти можливо непроаналізованих заперечень захисника суд (суддя) зазначає наступне. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10.02.2010).

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 38, 130, 247, 279, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Марина СМИК