Дата документу 03.06.2025
Справа № 334/3286/25
Провадження № 3/334/1299/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року Суддя Дніпровського районного суду міста Запоріжжя Коломаренко К.А., розглянувши в м. Запоріжжі справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.4 ст.156 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2025 року об 11-20 годині громадянка ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд. 2, а саме: на ринку соц.міста у кіоску № НОМЕР_1 , здійснила продаж тютюнових виробів без марки акцизного податку (одна пачка цигарок «Монтекрісто», ціною 55 грн), чим порушила ч.9 ст. 65 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»та ч.2 ст. 226 ПКУ.

Такі дії ОСОБА_1 квалфіковані за ч.4 ст.156 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася. Була повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи згідно з вимогами чинного КУпАП, про що свідчить конверт, який повернувся на адресу суду 26.05.2025 року з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та довідка про доставку повідомлення у додаток «Вайбер», причини неявки суду не повідомила. Заяви про відкладення судового засідання до суду не надходили.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Велика Палата Верховного суду у постанові від 23 серпня 2018 року у справі №11-237сап18 звернула увагу, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь при розгляді її справи чи участь її адвоката встановлене ч.1 ст.268 та ч.6 ст.294 КУпАП, не є абсолютним.

Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v.Spain") від 07.07.1989 зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява №3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вжити якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» (Заява N 3236/03, п.41) від 03.04.2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».

Суд не зобов`язаний самостійно з`ясовувати причини неявки належно сповіщених учасників справи, оскільки обов`язок повідомити про ці причини і надати докази поважності неявки покладається на учасників справи. Суддею вжито всіх необхідних та достатніх заходів для повідомлення особи та дотримання його права на особисту участь, зокрема, права на захист.

Враховуючи наведене, вжиття всіх необхідних заходів для своєчасного виклику особи, суддя приходить до переконання про можливість розгляду справи за відсутності особи, відносно якої складено протокол, що не протирічить ч.1 ст.268 КУпАП.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що право особи, щодо якої складено адміністративний протокол, на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, порушене не було. Особі повинно бути відомо про час і місце розгляду справи, оскільки є можливість стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. З таким висновком погодився ЄСПЛ у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» № 12307/16.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, враховуючи безпідставне умисне затягування правопорушником справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Суд враховує те, що рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" доставляються відповідно до вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, а згідно п.991 згаданих Правил рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка". Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка", працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Такі дії ОСОБА_1 суд розцінює як ухилення від явки до суду з метою затягування розгляду справи та неможливості прийняти рішення у строк, встановлений ст. 38 КУпАП, а тому суд не вбачає підстав відкладати розгляд справи, оскільки правопорушник за період перебування на розгляді суду матеріалів справи не скористався правами, наданими йому чинним законодавством, передбаченими статтею 268 КУпАП, не надав пояснень щодо протоколу про адміністративне правопорушення, обставин справи й доказів на їх підтвердження, беручи до уваги той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 156 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а тому, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності правопорушника, на підставі наявних документів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Так, згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Згідно ч.9 ст. 65 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», тютюнові вироби та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, які виробляються в Україні, а також ті, що ввозяться на митну територію України, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 226 Податкового кодексу України, наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою, пачці (упаковці) тютюнового виробу чи ємності (упаковці) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Згідно з ч.1 ст.156 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Згідно з ч.4 ст.156 КУпАП, відповідальність за цією нормою закону настає за дії, передбачені частиною першою чи третьою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі ж порушення, та тягнуть за собою накладення штрафу від восьмисот до однієї тисячі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

З`ясувавши всебічно, повно та об`єктивно обставини справи, дослідивши надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності, керуючись законом та правосвідомістю, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.156 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 427835 від 16.04.2025, який складений відносно ОСОБА_1 уповноваженою особою органу Національної поліції України з дотриманням ст.256 КУпАП; рапортом реєстрації ЄО №11021 від 16.04.2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 16.04.2025 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 16.04.2025 року; фото-таблицею до протоколу; рапортами ДОП СДОП відділу превенції Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області Д. Іщенко; квитанцією про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративне правопорушення №69; постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.04.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 156 КУпАП; відеозаписами з боді-камер поліцейських, які в повній мірі узгоджуються з іншими доказами по справі.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.156 КУпАП, є належними, допустимими, достовірними і достатніми відповідно до ст. 251, 252 КУпАП, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростували наявність події і складу адміністративного правопорушення за ч.4 ст.156 КУпАП та причетність до нього ОСОБА_1 суду не надано і судом не встановлено.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.156 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, суд не встановив.

При призначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд, керуючись вимогами ст. 33 КУпАП, враховує суспільну небезпечність адміністративного проступку та характер вчиненого правопорушення, особу порушника та вважає необхідним накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у мінімальному розмірі, а саме в розмірі восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 13600,00 грн..

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити, зокрема, вирішення питання про вилучені речі і документи.

Відповідно до ч.1 ст.265КУпАП речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статях 234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Як вбачається з квитанції про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративне правопорушення №69, 16.04.2025 року було вилучено 81 пачку цигарок без марок акцизного збору, які знаходяться на зберіганні у Запорізькому РУП ГУНП в Запорізькій області.

Відповідно до положень ст.7 Закону України «Про акцизний збір на алкогольні напої та тютюнові вироби» заборонено зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка.

Згідно з п. 226.11 ст.226 ПК України забороняється не тільки продаж на митній території України, а й зберігання з метою продажу не маркованих в установленому порядку тютюнових виробів.

Отже, вказані тютюнові вироби є такими, що перебувають у незаконному обігу на території України, і відповідно є предметом протиправного діяння і речовими доказами у цій справі.

КУпАП не містить положень про те, яким чином повинно бути вирішено питання про речові докази в справі про адміністративне правопорушення у разі її закриття, у зв`язку з чим суд вважає доцільним за аналогію закону застосувати положення ст.100 КПК України, яка регулює питання вирішення долі речових доказів у кримінальному провадженні.

Зокрема, згідно з ч.9 ст.100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із ст.171-174 цього Кодексу. При цьому: 3) майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.

Передавати майно на потреби ЗСУ дозволено згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 26.02.2022 № 186-р, а також відповідно до рішень військового командування про примусове відчуження або вилучення майна, ухвалених на підставі приписів Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Також, слід зазначити, що 24 лютого 2022 року в Україні на підставі указу Президента України № 64/2022, введено військовий стан, котрий вкотре продовжений та триває на час розгляду справи.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.156 КупАП, однак власника вилученого майна встановлено не було, а самі вилучені тютюнові вироби не мають марок акцизного податку, зберігання з метою продажу та продаж яких заборонено на митній території України, але які мають певну цінність та можуть бути використані на потреби Збройних Сил України, суд вважає за можливе передати зазначені речові докази на потреби ЗСУ.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.7,9, ч.1 ст.164,245,247,251,252,256,268,280,283 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.156 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі восьмиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 13600 (тринадцять тисяч шістсот) гривень 00 копійок на користь держави.

У разі несплати штрафу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії постанови, на підставі ст.308 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 у примусовому порядку подвійний розмір штрафу, тобто 27200 (двадцять сім тисяч двісті) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Речові докази, а саме: 81 пачку тютюнових виробів без марок акцизного податку, які вилучені, відповідно до квитанції про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративне правопорушення №69, вилучених 16.04.2025 року (номер книги обліку речей 959) та зберігаються у Запорізькому РУП ГУНП в Запорізькій області - конфіскувати на користь Збройних Сил України.

Передати конфісковане на потреби Збройних Сил України через акт приймання-передачі товару.

Про виконання постанови повідомити суд.

Постанова суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Запоріжжя протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя: Коломаренко К. А.