КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кияшко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 03.03.2025,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 03.03.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з вказаною постановою, ОСОБА_1 26.01.2025 о 01 год. 00 хв. по вул. Соборна, 140 у с. Софіївська Борщагівка керував транспортним засобом «Skoda» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги апелянт вказує на неповноту дослідження доказів та неправильне встановлення обставин у справі. Зазначає, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а його тривале спілкування з працівниками поліції відбувалося через спроби пояснити ситуацію та мотиви його дій, зумовлених крайньою необхідністю. Звертає увагу, що його дружина хворіє на цукровий діабет і у неї відірвалась помпа, яка має бути прикріплена на тілі, через що рівень цукру становив 28.1.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, висновок судді місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, акті огляду на стан сп`яніння, направленні на огляд, рапорті, відеозаписі.

Однак, у судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 заперечив викладені в протоколі обставини та надав пояснення, що відповідають апеляційній скарзі, зауваживши, що вони були у друзів і у його дружини, яка має цукровий діабет, від`єднався катетер інсулінової помпи, у зв`язку з чим вони терміново поїхали додому за новим для усунення небезпеки її життю і здоров`ю, оскільки у останньої піднявся цукор, що перевищує норму більше як в 5 разів. На зворотному шляху їх зупинили працівники поліції, запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він не відмовлявся, а намагався пояснити ситуацію, показавши працівникам поліції показники глюкометра.

З наявного у справі відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу пояснив працівникам поліції дані обставини, пред`явив показники глюкометру та необхідні ліки для стабілізації рівня цукру в крові.

При цьому працівники поліції намагались викликати швидку медичну допомогу, однак останні повідомили, що не здійснюють виїзди на подібні виклики.

В ході апеляційного розгляду була допитана свідок ОСОБА_2 - дружина ОСОБА_1 , яка підтвердила, що хворіє на цукровий діабет 1 типу - важка форма. Пояснила, що в той вечір вони перебували у друзів і у неї відірвалася помпа, прикріплена до тіла, внаслідок чого рівень цукру піднявся до 28.1, тому вони з чоловіком поїхали додому за необхідними засобами.

З консультативного висновку спеціаліста вбачається, що ОСОБА_2 хворіє на цукровий діабет 1 типу - важка форма.

Вказаними доказами у своїй сукупності фактично підтверджено те, що водій ОСОБА_1 в момент зупинення працівниками поліції перебував у стані крайньої необхідності, зумовленому необхідністю надання негайної медичної допомоги дружині, яка перебувала у небезпечному для життя стані, що також підтверджується наявним в справі відеозаписом та роздруківками з показниками рівня цукру в крові станом на 00 год. 43 хв. 26.01.2025 та 01 год. 27 хв. 26.01.2025 (а.с. 17).

Відповідно до ст.18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

З огляду на викладене, а також на відсутність завданої діями ОСОБА_1 фактичної шкоди, апеляційний суд визнає його дії вчиненими в стані крайньої необхідності та вважає, що вчинене ним правопорушення є менш значним, ніж відвернена шкода.

Згідно з п.4 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

З огляду на викладене, вважаю, що апеляційна скарга є обґрунтованою, а тому постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.4 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 03.03.2025, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з перебуванням в стані крайньої необхідності на підставі п.4 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя