Справа № 638/6937/25
Провадження № 3/638/2525/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

судді Заварзи Т. В.,

за участі секретаря Шевченко Т. В.,

представника ОСОБА_1 адвоката Одинцової В. І.,

розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

16 квітня 2025 року із Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції на адресу Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов матеріал про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що 02 квітня 2025 року інспектором 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області старшим лейтенантом поліції Сердюковим Андрієм Васильовичем було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 288255.

Відповідно до вказаного протоколу 02 квітня 2025 року о 01 год. 26 хв. водій ОСОБА_1 у м. Харкові по пр. Науки, 65/74, керував транспортним засобом марки «Nissan X-Trail», державний номерний реєстраційний знак НОМЕР_2 , де його було зупинено працівниками поліції за порушення комендантської години. Під час спілкування у водія були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу - Alcotest Drager, водій відмовився. Також відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.

У протоколі зроблена відмітка про наявність відеозаписів з портативних нагрудних відеореєстратора із вказанням їх номерів.

У судове засідання з`явився представник ОСОБА_1 . Просив зупинити провадження у справі вказав, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та у зв`язку зі здійсненням військового обов`язку не може з`явитися у судове засідання.

Окрім того, адвокат надала до суду додаткові пояснення у справі, у яких просила закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв?язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення; розглянути можливість призначити покарання більш м?яке, ніж передбачене законом та не позбавляти ОСОБА_1 народження права керування транспортним засобом; розглянути можливість визнати вчинене ОСОБА_1 правопорушення малозначним та застосувати положення ст. 22 КУпАП, звільнивши його від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Вказує, зокрема, що відеозаписи не підтверджують факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки його відповідей не чути, вказує, що з наданиз відеозаписів не вбачається, що ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп`яніння.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, встановив наступне.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам до протоколу, встановленим ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вивчення відеозапису, з портативного нагрудного відеореєстратора засвідчило, що ОСОБА_1 не пройшов огляд на стан сп`яніння, пройти який йому пропонували працівники поліції. Отже, матеріали відеозапису підтверджують факти зафіксовані у протоколі.

Твердження адвоката про те, що ОСОБА_1 на момент складання протоколу був військовослужбовцем, а, отже, міг бути підданий огляду на стан сп`яніння тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку, спростовуються матеріалами справи.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 288255 було складено 02.04.2025, а відповідно до довідки від 20.05.2025, яка була надана до матеріалів справи адвокатом, солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом по мобілізації з 29.04.2025.

Суду не надано будь-яких доказів, що ОСОБА_1 на момент складання протоколу перебував на військовій службі.

Щодо прохання адвоката розглянути можливість призначити покарання більш м?яке, ніж передбачене законом та не позбавляти ОСОБА_1 права керування транспортним засобом, суд зазначає наступне.

В основу свого прохання адвокат покладає те, щоОСОБА_1 є членом благодійної організації «Благодійний фонд «КРОНА НАДІЇ», має посвідчення волонтера N? 14/06-1, видане керівником фонду від 14.06.2024 року. І відповідно до характеристики наданої вказаною організацією "...існує необхідність у наданні ОСОБА_1 можливості керувати транспортним засобом з метою забезпечення доставки гуманітарної допомоги тим, хто цього потребує, евакуації громадян з небезпечних зон, а також інших важливих завдань".

Суд, дослідивши вказані докази, зауважує, що характеристика не містить прізвища, ім`я по батькові особи, яка її підписала. А нагрудний знак "Волонтер України" ОСОБА_1 видано 10.04.2025, тобто вже після складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 288255.

Окрім того, суду не надані будь-які докази щодо сфери діяльності «Благодійного фонду «КРОНА НАДІЇ», з наданих документів суд не може встановити фактів евакуації ОСОБА_1 мирних жителів із зон активних бойових дій та витягування людей з-під завалів, доставки гуманітарної допомоги в небезпечні місця.

Також у суду відсутні докази того, що відносно ОСОБА_1 раніше не складалися протоколи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо клопотання про зупинення розгляду справи на підставі того, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем і у зв`язку зі здійсненням військового обов`язку не може з`явитися у судове засідання,то з цього приводу суд зазначає наступне.

У судове засідання з`явився представник ОСОБА_1 , отже, останній не позбавлений можливості бути представленим у суді та захищати свої права, тому клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП порушенням є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи, суд оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, вважає, що вина ОСОБА_1 , який відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння,повністю підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення; відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з відміткою "відмова" у графі результати огляду на стан сп`яніння; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 02.04.2025 з відміткою огляд "не проводився".

Враховуючи вище викладене, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідальність за вчинене ним діяння передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При застосуванні адміністративного стягнення суддею не встановлені обставини, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною, тож суд встановивши факт вчинення правопорушення та вину ОСОБА_1 у його вчиненні повинен застосувати до нього адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Також відповідно до приписів ст. 40-1 КУпАП та ч. 5 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, статтями 283, 284, 287 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: казначейство України (ел.адм. подат.), рахунок отримувача: UA 0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України за реквізитами: отримувач коштів ГУК Харків обл/МТГ Харкiв/21081300, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0020001, код класифікації бюджету: 21081300, призначення платежу: справа № 638/6937/25, постанова від 02.06.2025.

У порядку ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 цього Кодексу (не пізніш як через п`ятнадцять днів) в порядку примусового виконання постанови стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті цього Кодексу та зазначений у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя Т. В. Заварза