ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1508/25 Справа № 178/1247/24 Суддя у 1-й інстанції - Берелет В.В. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., за участю: захисника Приходька О.М., переглянувши апеляційну скаргу захисника, на постанову Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2025 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 18 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Районним судом встановлено, що 21.04.2024 о 13 год 30 хв, на а/д М-30, 916км+817м, Кам`янського району, Дніпропетровської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову суду та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутністю складу правопорушення, оскільки в протоколі зазначений не вірний час вчинення правопорушення. При цьому, відсутні докази законності причини зупинки транспортного засобу, факту керування автомобілем, та працівники поліції не здійснювали дій на встановлення ознак сп`яніння. Крім цього, захисник вказує, що ОСОБА_1 почав нервувати, так як після поверхневої перевірки у пасажира знайшли наркотичні засоби. Окрім цього, відеозапис не може бути доказом, так як не безперервний. Разом з цим, ОСОБА_1 не відстороняли від керування, під час складання протоколу не роз`яснювали права. Сам протокол не може бути доказом, оскільки на відеозаписі не зафіксовано його складання, і свідки не залучалися.

Також, захисник просить поновити строк, так як після усунення недоліків повторно подано апеляційну скаргу.

В апеляційному суді захисник підтримав вимоги апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення учасника перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про поновлення строку, апеляційний суд вважає, що термін пропущений з поважної причини, оскільки першу апеляційну скаргу захисник подав вчасно, яку апеляційний суд повернув, так як не долучався договір про надання правової допомоги. Даний недолік захисник усунув в короткий термін, та повторно подав апеляційну скаргу, тому клопотання слід задовольнити, а апеляційну скаргу розглянути по суті.

Рішення суду першої інстанції про визнання винуватим ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП є законними та обґрунтованими.

У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Районний суд дотримався вказаних вимог закону при розгляді справи.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними, а вина підтверджується дослідженими районним судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення в якому викладено обставини правопорушення; направленням на огляд водія в якому зазначені встановлені працівником поліції ознаки сп`яніння; направленням; відеозаписом, яким підтверджується законність запропонованої працівниками поліції процедури огляду.

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги про порушення процедури огляду під час апеляційного перегляду не встановлено, оскільки відповідно до наявного в матеріалах справи, а саме направлення працівники поліції встановили ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , а саме: зіниці очей, які не реагують на світло; тремтіння пальців рук. В подальшому працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд в закладі охорони здоров`я, на що водій відмовився, що зафіксовано на відеозаписі, який міститься в матеріалах.

Відеозапис є належним доказом за правилами ст. 266 КУпАП, на ньому зафіксовано процедуру огляду, яку працівники поліції запропонували пройти ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів законної зупинки є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 було зупинено на блок-посту, а відповідно до змісту Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан поліцейські мають право на блокпосту перевірку документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи; проведення огляду транспортного засобу та вантажу (товару) щодо відповідності документам на вантаж (товар); затримання осіб, транспортних засобів, вантажу (товару), проведення їх огляду та передачу їх уповноваженим представникам правоохоронних органів; тимчасове обмеження (заборону) руху транспортних засобів та осіб.

Що стосується доводів апеляційної скарги про відсутність доказів факту відсторонення від керування автомобілем ОСОБА_1 , то ця обставина не спростовує вчинення діяння, передбаченого за ч.1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у керуванні автомобілем та відмові у проходженні огляду у встановленому законом порядку.

Протокол про адміністративне правопорушення апеляційний суд вважає належним доказом, який відповідає вимогам ст. 254-256 КУпАП. При цьому, відповідно до ст. 256 КУпАП, наявність свідків при складанні протоколу не є обовзковою. Дана норма має більшу юридичну силу чим підзаконний нормативно правовий акт на який посилається сторона захисту в апеляційній скарзі, а саме Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Дійсно, між протоколом та відеозаписом є невеликий проміжок часу, який різниця між собою, щодо часу керування автомобілем ОСОБА_1 , але зазначений час не є значним і не спростовує сам факт керування і відмову від проходження огляду у встановленому законом порядку водієм.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк захиснику Приходьку О.М. на оскарження постанови Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника Приходька О.М. - залишити без задоволення.

Постанову Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В.Мудрецький