Справа №534/888/25
Провадження №3/534/219/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року м. Горішні Плавні

Суддя Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області Солоха Олег Володимирович, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП, ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

На розгляд до Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області надійшли два протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно із постановою суду від 08.04.2025 згадані справи стосовно ОСОБА_1 об`єднані в одне провадження для спільного розгляду.

Згідно протоколу серії ЕПР1 №288245, 02.04.2025 о 00 год 44 хв по вул. Огрудкувальників в м. Горішні Плавні Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив наїзд на декоративно-пластмасовий стовпчик. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Згідно протоколу серії ЕПР1 №288253, 02.04.2025 о 00 год 44 хв по вул. Огрудкувальників в м. Горішні Плавні Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Під час проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським застосовано технічні засоби відеозапису, огляд на стан сп`яніння проводився поліцейським із застосуванням приладу «Drager Alkotest 6810», прилад ARCD - 0551, тест 1825 (газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі), результат якого склав 1,74%.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та день розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини своєї неявки, суду не повідомив.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 викликався за адресою зазначеною у протоколі та за адресою реєстрації, проте в судові засідання призначені на 21.04.2025, 12.05.2025 та 02.06.2025 шляхом направлення судових повісток про виклик до суду поштою, шляхом оголошення на офіційному сайті Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області, проте в судові засідання не з`явився без повідомлення причин неприбуття.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово наголошував, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За таких обставин, враховуючи, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, беручи до уваги, що присутність особи при розгляді справ, передбачених ст.124 та ст.130 КУпАП, обов`язковою законодавцем не визначена, і ОСОБА_1 був повідомлений у встановленому законом порядку про судове засідання, суд доходить висновку про можливість проведення розгляду справи у відсутність особи, яка притягується до відповідальності.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, суддя зазначає про наступне.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №288245, 02.04.2025 о 00 год 44 хв по вул. Огрудкувальників в м. Горішні Плавні Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив наїзд на декоративно-пластмасовий стовпчик. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Його дії підлягають кваліфікації за ст.124 КУпАП, оскільки він, будучи учасником дорожнього руху, допустив порушення вимог п. 12.1, п.13.1 ПДР України, у результаті чого сталась дорожньо-транспортна пригода.

Винуватість ОСОБА_1 повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколомпро адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №288245, даними схеми місця ДТП та письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 .

Виходячи із змісту Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (пунктами 1.4, 1.5).

У відповідності до п.12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно із п.13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Вказаних вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_1 не дотримався, внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Із змісту частини другої згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення в межах санкції ст.124 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік, оскільки саме таке стягнення буде сприяти вихованню правопорушника у дусі додержання законів України та запобігати вчиненню ним нових правопорушень.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, суддя зазначає про наступне.

Як убачається зі змісту складеного стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №288253, 02.04.2025 о 00 год 44 хв по вул. Огрудкувальників в м. Горішні Плавні Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Під час проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським застосовано технічні засоби відеозапису, огляд на стан сп`яніння проводився поліцейським із застосуванням приладу «Drager Alkotest 6810», прилад ARCD - 0551, тест 1825 (газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі), результат якого склав 1,74%.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно із положеннями п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи із змісту п.7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністра охорони здоров`я, України та Міністра внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 3 ст.266 КУпАП визначено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зазначений порядок проведення огляду узгоджується із п.6 розділу І Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015, згідно з яким огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Згідно з висновком тестування на алкоголь Drager Alkotest 6810, прилад ARСD 0551, тест №1825, результат вмісту алкоголю у видихуваному повітрі у ОСОБА_1 склав 1,74%, що значно перевищує допустимий показник.

Зазначена обставина також підтверджується наданим відеозаписом відеофіксації порушення на якому ОСОБА_1 працівниками поліції повідомлено про наявність підстав вважати, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Суд зазначає, що працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема запропоновано пройти огляд на приладі Drager Alkotest 6810 або в медичному закладі. На пропозицію пройти огляд поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 погодився, результат огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Drager» на місці зупинки, склав 1,74 проміле. З результатами проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 погодився, що зафіксовано на відео, доданому до протоколу.

Відповідно до п. 10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністра охорони здоров`я, України та Міністра внутрішніх справ України № 1452/735 від 09.11.2015, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначені в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що за результатами огляду на стан сп`яніння у ОСОБА_1 виявлено 1,74 проміле алкоголю. Від підпису в акті ОСОБА_1 відмовився.

Суд вказує, що працівниками поліції роз`яснено ОСОБА_1 права, передбачені ст.268 КУпАП та наслідки складення відносно нього протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП.

Зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був ознайомлений після його складення, проте від підпису протоколу та від отримання його копії відмовився.

Зазначені вище докази є чіткими, достатньо переконливими (без суперечностей), об`єктивно узгоджуються між собою та наданим записом відеофіксації порушення, що у сукупності дає суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП «поза розумним сумнівом».

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Із змісту частини другою згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З огляду на викладене, суддя вважає за необхідне накласти на порушника адміністративне стягнення: за ст.124 КУпАП - у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік; за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, та на підставі ч.2 ст.36 КУпАП остаточно визначити ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.401 КУпАП, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

Керуючись ст.40-1,283,294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП, ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення:

за ст.124 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік;

за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

У порядку ч.2 ст.36 КУпАП остаточно визначити ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В.Солоха

Особи, які беруть участь у справи, мають право ознайомитися із повним текстом постанови та отримати її копію після 05 червня 2025 року в приміщенні Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області.