Справа № 445/449/25 Головуючий у 1 інстанції: Кіпчарський О. М.
Провадження № 33/811/680/25 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., з участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Сеньківа Олега Ярославовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Сеньківа Олега Ярославовича на постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 25 квітня 2025 року,

встановив:

цієї постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Відповідно до постанови, із наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 242639 від 09.02.2025, вбачається, що такий складено за фактом, що ОСОБА_1 09.02.2025 о 15 год 40 хв, на 61 км автодороги Тернопіль-Львів-Рава-Руська у с. Ясенівці, Золочівського району, Львівської області, керував автомобілем марки «Опель Комбо», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан сп`яніння у порядку, передбаченому чинним законодавством відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України", затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім цього, із наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 242648 від 09.02.2025, вбачається, що такий складено за фактом, що ОСОБА_1 09.02.2025 о 15 год 40 хв, на 61 км автодороги Тернопіль-Львів-Рава-Руська у с. Ясенівці, Золочівського району, Львівської області, керував автомобілем марки «Опель Комбо», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та стану транспортного засобу, внаслідок чого з`їхав у кювет, де автомобіль отримав механічні пошкодження із матеріальними збитками, чим порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху України", затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

На вказану постанову захисник адвокат Сеньків О.Я. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю складу та події адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування вказує про те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необгрунтованою, прийнятою з істотним порушенням матеріальних і процесуальних норм, а відтак така підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Звертає увагу на те, що суд прийшов до переконання, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не зважаючи, що:

-внаслідок спричиненої ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди пошкоджень транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна спричинено не було, тобто наслідків порушення Правил дорожнього руху, передбачених ст. 124 КУпАП, не наступило, відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП;

-працівники поліції не мають права здійснювати огляд водія на стан сп`яніння з моменту встановлення, що він є військовослужбовцем. Вся процедура огляду, яку застосували до такого водія поліцейські є недійсною, а її результати недопустимими доказами;

-будь-яка інформація про технічний засіб, яким здійснено відеозапис в матеріалах справи, в тому числі і в протоколі серії ЕПРІ № 242639 від 09.02.2025 року, відсутня;

-долучені до матеріалів справи відеозаписи не є безперервними, а скомпільовані з фрагментів, критерій відбору яких є незрозумілим, відеозапис не містять фіксації дотримання працівниками поліції порядку складання процесуальних документів та інше. Зазначений відеозапис не повний та змонтований, оскільки з 16 год. 04 хв. по 16 год. 10 хв. та з 16 год. 38 хв. по 16 год. 55 хв відеозапис взагалі відсутній;

-усі відеофайли надані суду в копіях небезперервних файлів фіксації події правопорушення, не підписаних електронним підписом відповідного суб`єкта владних повноважень;

-при складанні протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПРІ № 242639 від 09.02.2025 року та серії ЕПРІ № 242648 від 09.02.2025 року працівниками поліції ОСОБА_1 не було роз`яснено його права;

-працівники поліції у встановленому законом порядку не направляли особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння;

-в протоколі серії ЕПРІ № 242639 від 09.02.2025 року, щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначається, що даний протокол складено старшим інспектором Золочівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області капітаном поліції Стойко Ю.І., однак, зазначена посадова особа даний протокол не складала;

-матеріали справи не містять підтвердження, що ОСОБА_1 , як водія відстороняли від керування, що свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

-рапорт працівника поліції не може слугувати доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що пошкодження майна, транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд ОСОБА_1 у вину не ставилось. Ці обставини свідчать про відсутність в його діях об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вказує про те, що до матеріалів справи, за клопотанням захисту, долучено заяву власника транспортного засобу, автомобіля марки OPEL COMBO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , в якій зазначається, що 09.02.2025 року її автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , жодних пошкоджень не отримав і матеріальних збитків їй не завдано.

Наголошує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, і 09.02.2025 близько 15 год 40 хвилин виконував обов`язки військової служби, і проведення його огляду ініційовано не посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, направлення військовослужбовця ОСОБА_1 для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння проведений із істотним порушенням Порядку № 32 та вимог ст.266-1 КУпАП.

Також вказує, що будь-яка інформація про технічний засіб, яким здійснено відеозапис в матеріалах справи, в тому числі і в протоколах серії ЕПРІ № 242639 від 09.02.2025 року та серії ЕПРІ № 242648 від 09.02.2025 року, відсутня.

Стверджує, що долучені до матеріалів справи відеозаписи не дають можливості встановити відомості про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він проведений з порушенням Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 за №1026, а тому їх не можна вважати належними та допустимими доказами по справі.

Акцентує, що при складанні протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 242639 від 09.02.2025 року та серії ЕПРІ № 242648 від 09.02.2025 року працівниками поліції ОСОБА_1 не було роз`яснено його права.

Зауважує, що до матеріалів справи, як доказ винуватості ОСОБА_1 долучено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння в КНП Золочівська ЦРЛ в якому зазначено дату та час, 09.02.2025 року 16 год. 10 хв. Однак, на долучених до матеріалів справи працівниками поліції відеозаписах не має даних про складання працівниками поліції та подання зазначеного направлення на огляд водія транспортного засобу з метою, виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .

Окрім цього зазначає, що матеріали справи не містять підтвердження, що ОСОБА_1 , як водія відстороняли від керування, що свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів. Його дії не узгоджуються з формулюванням правопорушення, викладеним у протоколі.

Вважає, що в матеріалах справи не міститься жодного належного й допустимого доказу на підтвердження, поза розумним сумнівом, вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому всі сумніви щодо доведеності вини останнього тлумачаться на його користь.

У судове засідання апеляційної інстанції особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення апеляційного розгляду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подав. Натомість захисник адвокат Сеньків О.Я. не заперечив проти розгляду апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши виступ захисника адвоката Сеньківа О.Я. на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає і в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Ст. 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Апеляційний суд погоджується із висновком судді про наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується сукупністю зібраних та перевірених судом доказів, яким надано належну правову оцінку.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 242639 від 09.02.2025 (а.с.2); серії ЕПР1 № 242648 від 09.02.2025 (а.с.14), в яких викладені обставини вчинених ОСОБА_1 правопорушень; схемою місця ДТП від 09.02.2025 (а.с.15); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.4); відеозаписом з нагрудних камер патрульних поліцейських (а.с.9); рапортом працівника поліції (а.с.7,8), та іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Підстав сумніватися у достовірності вищевказаних даних у суду немає.

Апеляційний суд приходить до переконання, що докази вчинення правопорушень ОСОБА_1 , які покладені суддею в основу постанови, були отримані з дотриманням вимог законодавства і суддя прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стосовно доводів наведених апелянтом про відеозапис події, то апеляційний суд не бере до уваги доводи в частині їх неналежності та недопустимості, при цьому звертає увагу, що крім відеозапису вина ОСОБА_1 підтверджується іншими наявними в матеріалах справи доказами про які згадано вище.

Наявні у справі протоколи про адміністративне правопорушення відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Вказані докази, якими стверджується факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 є логічними, послідовними, та такими, що взаємоузгоджуються між собою, а тому в апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в їх достовірності та допустимості.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_1 , як водія не відстороняли від керування транспортним засобом не впливає на доведеність його вини у вчиненні цього правопорушення, оскільки підтверджується сукупністю досліджених судом першої інстанції та апеляційним судом доказів.

Щодо доводів апелянта про відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення відомостей про технічний засіб, яким проводився відеозапис, апеляційний суд звертає увагу, що ст. 256 КУпАП, яка регулює зміст протоколу про адміністративне правопорушення, ні положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 № 1395, не вимагають зазначення засобу відеофіксації у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доводи апелянта про те, що відеозапис, який знаходиться в матеріалах справи є не безперервним, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне. Відповідно до наданого відеозапису, на ньому, зокрема, відображено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці події та у медичному закладі.

Щодо твердження захисника про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, і 09.02.2025 близько 15 год 40 хвилин виконував обов`язки військової служби, і проведення його огляду ініційовано не посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, направлення військовослужбовця ОСОБА_1 для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння проведений із істотним порушенням Порядку № 32 та вимог ст.266-1 КУпАП, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Таким чином, огляд на стан сп`яніння в порядку передбаченому ст. 266-1 КУпАП проводиться щодо тих військовослужбовців, щодо яких є підстави вважати, що вони розпивають алкогольні напої або вживають наркотичні чи психотропні речовини, за що передбачена відповідальність за ст. 172-20 КУпАП.

При цьому, огляд водія, який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння проводиться на підставі ст. 266 КУпАП.

Отже, в даному випадку ОСОБА_1 , як суб`єкт правопорушення є водієм, а тому огляд на стан сп`яніння вірно проведений відповідно до вимог ст. 266 КУпАП. Натомість факт перебування його у якості військовослужбовця не впливає на кваліфікацію правопорушення та необхідності проведення огляду в особливому порядку.

Відтак, працівник поліції виконав всі вимоги чинного законодавства і вжив всі можливі дії в межах закону, порушень з його боку встановлено не було, разом з тим водій ОСОБА_1 не виконав свій обов`язок, передбачений п. 2.5 Правил дорожнього руху України не пройшов на вимогу поліцейського в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколів про адміністративні правопорушення за ст. 124 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Отже, враховуючи відсутність будь-яких скарг та заяв щодо дій працівників поліції, а також складення ними протоколу та інших процесуальних документів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в письмових доказах та на відеозаписі нагрудних камер, що долучені до матеріалів справи, відповідають дійсності, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта.

Щодо доводів апелянта про те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необгрунтованою, прийнятою з істотним порушенням матеріальних і процесуальних норм, то такі на думку суду є безпідставними, так як згідно постанови суду першої інстанції вбачається, що суд першої інстанції врахував докази, які містяться в матеріалах справи та інші обставини, які мали місце в даній справі.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Наведеними доказами, достовірність яких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП всебічно і повно з`ясовано всі обставини справи.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано наклав стягнення згідно правил ст. 36 КУпАП.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Сеньківа Олега Ярославовича залишити без задоволення, а постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 25 квітня 2025 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук