ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1643/25 Справа № 932/1165/24 Суддя у 1-й інстанції - Карягіна Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника Ковальова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника Верменича В.А. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2024 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.5 ст. 126 КпАП України,

у справі про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст.126 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до встановлених обставин у постанові суду, 20.01.2024 року об 22-46 год. неповнолітній водій ОСОБА_1 , який протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, знаходячись на вул. Січових Стрільців, буд.1 в м. Дніпро, керував автомобілем «Лексус» д/н НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.1(а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність на ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 2400 ( двох тисяч чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, стягнуто на користь держави судовий збір.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Верменич В.А. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк для її оскарження, оскільки ОСОБА_1 про розгляд справи не повідомлявся, про існування постанови дізнався лише 14.05.2025 року, також просить постанову суду першої інстанції скасувати, прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Ковальов О.О. підтримали клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції.

Дослідивши заявлене клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, перевіривши матеріали справи, вважаю за необхідне відмовити у задоволенні вказаного вище клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді першої інстанції у зв`язку з недоведеністю поважних причин пропуску такого строку, а апеляційну скаргу повернути представнику захиснику Верменичу В.А. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , як особі, яка її подала, виходячи з такого.

Згідно із ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Відповідно до постанови суду судове засідання 10.04.2024 року відбувалось за відсутністю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та захисника Бєликова В.І., який приймав участь в суді першої інстанції, участь яких відповідно до ст. 268 КУпАП не є обов`язковою.

Доводи захисника Верменича В.А. про те, що ОСОБА_1 тільки 14.05.2025 року дізнався про наявність постанови суду від 10 квітня 2024 року спростовується наступним.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 знав про наявність складеного щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення 21.02.2024р. в Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська, про що власноручно поставив свій підпис (а.с. 1). Окрім цього, судом першої інстанції було направлено на номер мобільного телефону, який ОСОБА_1 вказав при складанні протоколу, повідомлення про розгляд справи на 04.03.2024 р. ( а.п. 10), але він не вживав заходів для явки до суду та з`ясування результатів розгляду провадження, при цьому захисник Бєликов В.І., який приймав участь в суді першої інстанції,подавав клопотання про відкладення розгляду справи ( а.с. 13).

Винесена постанова є у Єдиному реєстрі судових рішень, до якого надіслана судом 19.04.2024 року, оприлюднена 22.04.2024 року, однак ОСОБА_1 лише 15.05.2025 року уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом Верменичем В.А. та 23.05.2025 року адвокат ознайомився з матеріалами справи.

З квітня місяця 2024 року до часу подачі апеляційної скарги 23 травня 2025 року пройшов значний час, протягом якого ОСОБА_2 мав можливість з`ясувати відомості щодо наявності постанови суду відносно нього, укласти договір про надання правової допомоги з захисником, та подати апеляційну скаргу.

У рішенні ЄСПЛ Пономарьов проти України (Заява N 3236/03, 3 квітня 2008 року) суд вказав, що визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" Aleksandr Shevchenko v.Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Інших підстав поновлення строку апеляційного оскарження, які б свідчили про поважність причин пропуску, захисником Верменичем В.А. не зазначено.

З огляду на викладене, вважаю за необхідне відмовити захиснику Верменичу В.А. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 у поновленні строку апеляційного оскарження та повернути апеляційну скаргу, оскільки пропущено строк апеляційного оскарження без поважних причин.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити захиснику Верменичу В.А. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 у поновленні пропущеного строку апеляційного оскарження постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2024 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст.126 КУпАП.

Апеляційну скаргу із додатками до неї на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2024 року повернути особі, яка її подала адвокату Верменичу В.А.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко