ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 673/581/24

Провадження № 33/820/405/25

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Смірнова В.В., за участю секретаря судового засідання Степанюка А.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Довгаля В.С., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Деражнянського районного суду Хмельницької області від 05 травня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та йому призначене адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Деражнянського районного суду Хмельницької області від 05 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Судом першої інстанції встановлено, що 31.05.2024 року о 20 год. 25 хв. в с. Деражня по вул. Миру,98, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода. Від проходження на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та проведення такого у медичному закладі водій відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати, ухвалити нову, якою провадження у справі закрити.

Також заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови, оскільки строк пропущений з поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи, справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 розглянута 05 травня 2025 року, оголошена резолютивна частина постанови, повний текст складено 06.05.2025 року. ОСОБА_1 отримав копію постанови 12.05.2025 року, після чого 19 травня 2025 року подав апеляційну скаргу, тобто з пропуском встановленого законом строку на оскарження.

Для дотримання прав ОСОБА_1 на судовий розгляд, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали судової справи, заслухавши ОСОБА_1 та захисника Довгаля В.С., вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова залишається без змін, за таких підстав.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційна інстанція приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Статтею 245 КУпАП України передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В судовому засіданні встановлено, що 31 травня 2024 року у відношенні ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 669302 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України. Процесуальна форма та зміст протоколу відповідають вимогам ст. 256 КУпАП. Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до матеріалів справи у ОСОБА_1 з`ясовано наявність ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю із порожнини рота, не стійка хода). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння він відмовився.

Відповідно до вимог ч.2,3 ст.266 КУпАП - Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

У відповідності до ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, настає, крім іншого, у разі, коли така особа відмовляється від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України (в ред. постанови КМУ № 161 від 22.03.2017року), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Установленим порядком проходження медичного огляду, про який йдеться мова у п.2.5 Правил дорожнього руху України, є порядок, визначений у ст.266 КУпАП, «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, тощо.

Відповідно до вказаної Інструкції, ознаками алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

ОСОБА_1 відмовився проходити медичний огляд на вимогу працівника поліції.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені правильно. Ці обставини підтверджуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 31 травня 2024 року; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та відеозаписом з місця події.

Так, суд правильно оцінив зібрані по справі докази і вказав наступне.

Судом було досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 669302 від 31.05.2024 р., в якому зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України; відеозапис з нагрудних камер спостереження працівників поліції, на якому чітко зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місті, так і в лікувальному закладі, який містить достатньо об`єктивної інформації про правопорушення.

Вказаний відеозапис правильно визнається судом належним та допустимим доказом, оскільки згідно з приписами пункту першого частини першої статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/ розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою виявлення та фіксування правопорушення, ознак редагування відеозаписів не вбачається.

Положеннями п.п. 3, 11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи, опитування особи, зупинення транспортного засобу, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Також слід зазначити, що процедурних порушень з боку співробітників поліції, які б суттєво вплинули на рішення в даній справі не встановлено, як і таких, які б викликали обґрунтовані сумніви у винуватості ОСОБА_2 .

Положеннями пункту 8 та пункту 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-УІІІ «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, а також регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України. Тоді як згідно пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На відеозаписі із нагрудної камери поліцейського вбачається, що було зафіксовано факт спроби пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 : останній намагався створити видимість задування повітря в мундштук, однак працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 , що останній не видихає повітря в мундштук (відео з назвою «.._0018» на 2 хв.), а лише створює видимість, оскільки прилад відображає відповідний запис, на що останній повідомив, що він надув. Із зазначеного відео чітко видно, як ОСОБА_3 маленькими потоками видихає повітря, перериваючи видих. Працівник поліції повідомляв ОСОБА_1 , для розуміння процедури правильного видиху, що «потрібно надувати в трубку як шарик», однак, в подальшому, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду. Працівники поліції запропонували пройти огляд в медичному закладі та повідомили йому про те, що там ідентичний прилад вимірювання, на що ОСОБА_1 дав свою згоду. Так, прибувши в медичний заклад ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду, а саме задувати в мундштук в кабінеті прийому лікаря та попрямував до виходу з лікарні. На вказаному відео чітко чути відмову та видно дії ОСОБА_1 , які НЕ свідчать про бажання пройти такий огляд. Так, працівниками поліції такі дії ОСОБА_1 було розцінені як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Твердження апелянта, що він не керував транспортним засобом, не заслуговують на увагу.

З відеозапису із нагрудної камери поліцейського вбачається, що при приїзді працівниками поліції на місце ДТП, присутні особи вказали саме на ОСОБА_1 , як на водія, який керував транспортним засобом. Водій ОСОБА_1 сам не заперечував факт керування транспортним засобом, пройшов із працівниками поліції до їх службового автомобіля для подальшого проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як водій транспортного засобу Mitsubishi Lancer.

Разом з тим, із рапорту інспектора з РПП СПД №1 ВП №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області Базькова О.І. від 31.05.2024 року, вбачається, що 31.05.2024 року надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 31.05.2024 о 20:29 за адресою: Деражнянський район, м. Деражня, вул. Миру, 98, автомобіль марки Mitsubishi, чорного кольору д/з НОМЕР_1 , здійснив зіткнення із ворітьми, які ведуть на приватну територію.

Свідки вказали на ОСОБА_1 , як на водія транспортного засобу, що в`їхав в огорожу. Як вбачається з відеозаписів з нагрудних камер поліцейських, ОСОБА_1 не заперечував, що він є водієм вказаного транспортного засобу та погодився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння саме як водій.

Отже приходжу до висновку, що суд прийняв правильне рішення щодо порушення правил дорожнього руху і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах мінімального розміру штрафу, передбаченого законом.

Крім того, вважаю, що в даній правовій ситуації не застосовні вимоги ст..38 КУпАП з огляду на те, що ОСОБА_1 вже притягнутий до адміністративної відповідальності в межах строку, передбачених відповідним законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Деражнянського районного суду Хмельницької області від 05 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Деражнянського районного суду Хмельницької області від 05 травня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та призначене адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Вікторія СМІРНОВА