№ 536/3058/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Реки А.С.,

за участю секретаря судового засідання Черненко А.А.,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Красницької Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Відділення поліції №2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Національної поліції України відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого інженером ПП «Королівський смак», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП,-

Встановив:

27 листопада 2024 року о 08-45 год. на автодорозі Р-10 189 км. поблизу с. Білецьківка Кременчуцького району, ОСОБА_1 керував транспортним засобом DODGE RAM VAN д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та в медичному закладі відмовився.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Красницька Я.С. надала клопотання про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутність складу і події адміністративного правопорушення, в якому вказала, що особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнає. Вважає, що підстави передбачені ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», які давали б поліцейському законні підстави для зупинки транспортного засобу, на момент зупинки поліцейським транспортного засобу під його керуванням були відсутні. В момент керування транспортним засобом ОСОБА_1 і пасажир були пристебнуті ременями пасивної безпеки, про що він повідомляв поліцейського, зазначивши, що відстебнув ремінь безпеки після зупинки транспортного засобу. Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений за відсутності об`єктивних підстав порушення, оскільки він не мав жодних ознак алкогольного сп`яніння, а названа поліцейським єдина ознака алкогольного сп`яніння не відповідала ознакам, сп`яніння, що визначені п. З Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Наданий суду відеозапис з портативного відеореєстратора ВІ 00132, який використовував працівник поліції ОСОБА_2 не є безперервним з моменту початку виконання поліцейським ОСОБА_2 службових обов`язків, зокрема не містить жодної інформації щодо моменту виявлення правопорушення. Окрім того, на відео з портативного відеопристрою постає, що працівник поліції повідомляє водієві, що тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом водію не видається, так як працівники поліції не вилучає посвідчення водія. Долучений до матеріалів справи відеозапис не містить жодної інформації, що працівниками поліції відносно водія ОСОБА_1 було застосовано відсторонення від керування транспортним засобом, про відсторонення водієві ОСОБА_1 ніхто з поліцейських не повідомляв. Вказане обґрунтовано свідчить про те, що працівники поліції будучи достовірно обізнаними про те, що водій поспішає, не роз`яснили водієві реальні наслідки відмови проходження огляду на стан сп`яніння та вчиняли дії, що суперечать вимогам п. 4 п. 5 розділу II, п. 1 п. 2 розділу III Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, свідомо порушували приписи ч. 2 ст. 266 КУпАП, а також вчинялась інші дії, які були провокацією, спрямованою на отримання відмови від ОСОБА_1 проходження огляду на стан сп`яніння, замість чого водій буде швидко відпущений з місця зупинки, без вилучення в нього посвідчення водія та без фактичного його відсторонення від керування транспортним засобом. Відтак є підстави вважати, що під час відсутності обов`язкової безперервної відео фіксації події, працівники патрульної поліції спровокували ОСОБА_1 відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, знаючи, що останній поспішає.

В судовому засіданні захисник підтримала заявлене клопотання, просила закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу і події адміністративного правопорушення. Також, вважала за можливе проводити розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 через незадовільний стан його здоров`я.

В судовому засіданні було допитано ОСОБА_2 , який пояснив, що він є працівником поліції. Вказав, що він складав протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , але за минуванням великого проміжку часу точно не пам`ятає події. Відповідаючи на питання пояснив, що за порушення ПДД, а саме не пристебнуті паски безпеки, що стало підставою для зупинки транспортного засобу, водію було винесено усне попередження, що передбачено нормами чинного законодавства. В протокол про адміністративне правопорушення ним було внесено ознаку алкогольного сп`яніння, яка була ним особисто виявлена, а саме запах алкоголю з порожнини рота у водія. Також вказав, що фіксація на службову бодікамеру велася з моменту початку спілкування з водієм, до закінчення складення протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього документів безперервно. Вести фіксацію події 24 години на добу не дозволяють технічні характеристики обладнання.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до положень ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо, а також іншими документами.

Для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи суд повинен дослідити та оцінити за своїм внутрішнім переконанням усі обставини та докази по справі в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.

Судом було досліджено наступні докази по справі:

протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 750857 від 27.11.2024, згідно даних якого 27 листопада 2024 року о 08-45 год. на автодорозі Р-10 189 км. поблизу с. Білецьківка Кременчуцького району, ОСОБА_1 керував транспортним засобом DODGE RAM VAN д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та в медичному закладі відмовився;

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.11.2024, згідно якого уповноваженою особою патрульної служби ОСОБА_3 виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова;

акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно даних якого огляд не проводився;

письмові пояснення ОСОБА_1 від 27.11.2024, складені власноручно, згідно яких останній вказує, що 27.11.2024 їхав на своєму транспортному засобі, та його зупинили працівники поліції, які повідомили, що він керував з ознаками алкогольного сп`яніння. З даним фактом він не згоден, він проходження огляду відмовляється, оскільки поспішає;

розписка від 27.11.2024 від ОСОБА_4 , згідно якої останній бере під своє керування транспортний засіб DODGE RAM VAN д.н.з. НОМЕР_1 та зобов`язується на протязі доби не передавати його ОСОБА_1 ;

довідка сектору адміністративної практики Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області від 28.11.2024, згідно якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія 01.09.2015, протягом року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався.

Також, судом було досліджено відеозапис події від 27 листопада 2024 року, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення Відділенням поліції № 2 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, із якого вбачається, що співробітником поліції було зупинено транспортний засіб, повідомлено, що ведеться фіксація подій та причина зупинки водій не пристебнутий паском безпеки. Після чого поліцейським виявлена ознака алкогольного сп`яніння, як різкий запах алкоголю та запропоновано водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі, на що останній відмовився. Працівник поліції пояснив водієві, що за відмову від проходження такого огляду щодо нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Після цього водієві було роз`яснено його права та поліцейський розпочав оформлення адміністративних матеріалів. Водій ознайомився із такими, підписав та власноручно написав письмові пояснення. На питання водія, що буде за не пристебнутий ремінь безпеки, поліцейський сказав, що попереджає.

Порядок проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння визначено ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкції).

Відповідно до п.1.3. Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п.п. 1.6, 1.7, 2.6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-заклад охорони здоров`я).

При цьому відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд в закладі охорони здоров`я для визначення стану сп`яніння.

Частина друга статті 266 КУпАП передбачає, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відеозаписом, долученим до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зафіксовано, що на пропозицію співробітника поліції пройти огляд на встановлення стану сп`яніння у передбаченому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, та ця обставина не заперечується стороною захисту, як і факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Таким чином, суд бере до уваги, що однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності, не має значення причина відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що досліджені докази повністю узгоджуються між собою. Їх аналіз дає суду підстави прийти до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Щодо посилання захисника відносно відсутності доказів правомірності підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 суд зазначає, що водію було повідомлено про причину зупинки автомобілю, а саме не пристебнуті ремені безпеки, про що також вказує захисник в своїх поясненнях. Окрім того, питання з приводу підстави зупинки транспортного засобу не є конструктивною ознакою диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП і відповідно пов`язані з ним доводи не утворюють достатню підставу для закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, оскільки не спростовують доведеність наведеними вище доказами факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом і його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку, тобто наявність у діях останнього події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відносно доводів захисника про вчинення працівниками поліції дій, які були провокацією, спрямованою на отримання відмови від ОСОБА_1 проходження огляду на стан сп`яніння, суд зазначає, що доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього матеріали справи не містять. Також, доказів оскарження, неправомірних, на думку сторони захисту, дій працівників поліції, як і результатів такого оскарження, суду не надано.

Також, суд наголошує, що ОСОБА_1 як водій, який згідно з даними довідки сектору адміністративної практики Кременчуцького РУП ГУНП у Полтавській області від 28.11.2024, отримав посвідчення водія 01.09.2015, безумовно розумів наявність у нього передбаченого законом обов`язку пройти на вимогу поліцейського в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння і наслідки відмови від проходження згаданого огляду, а саме те, що особи, які вчиняють вказане порушення, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У силу приписів ч.1 ст.130, ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України проходження водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейського відповідно до встановленого законом порядку є обов`язком водія, в той час як мотиви відмови від проходження цього огляду не впливають на необхідність кваліфікації дій правопорушника за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Аргументи ж захисника про відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та наявність протипоказань за станом здоров`я до вживання алкоголю є безпідставними, оскільки протокол про адміністративне правопорушення було складено не за керування транспортним засобом ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, а за відмову від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом, що є порушенням вимог п.2.5 ПДР України та утворює самостійну альтернативну форму об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Виявлена у водія ОСОБА_1 ознака алкогольного сп`яніння як запах алкоголю з порожнини рота була відображена в протоколі про адміністративне правопорушення, який складався поліцейським ОСОБА_2 , який й виявив таку ознаку.

Пунктом 2 розділу 1 Інструкції визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Тобто, огляду на стан алкогольного сп`яніння підлягає особа, у якої виявлено ознаки (одна чи декілька), передбачені п. 3 розділу 1 Інструкції.

Із матеріалів справи вбачається, що у ОСОБА_1 спостерігалась така ознака алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота, а тому вимога про проходження огляду на такий стан відповідала вимогам чинного законодавства.

Окрім того, слід зауважити, що висловлення підозри щодо знаходження водія у стані сп`яніння з перерахуванням таких ознак положення Інструкції відносить виключно до компетенції працівника поліції, а наявність чи відсутність обґрунтованості висловленої поліцейськими підозри спростовуються водієм виключно у встановлений законом спосіб, а саме проходженням водієм на вимогу поліцейського відповідного огляду у встановленому законом порядку.

Доводи захисника щодо не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом спростовуються розпискою від 27.11.2024 від ОСОБА_4 , яка наявна в матеріалах справи, згідно якої останній бере під своє керування транспортний засіб DODGE RAM VAN д.н.з. НОМЕР_1 та зобов`язується на протязі доби не передавати його ОСОБА_1 .

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, водій ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

За таких обставин, доводи та підстави, з яких захисником особи, що притягається до адміністративної відповідальності ставиться питання про закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, є неспроможними.

Вирішуючи питання про вид адміністративного стягнення, суд враховує, у відповідності до ч. 2 ст.33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне піддати правопорушника такому виду стягнення, як штраф, в розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, оскільки така міра відповідальності відповідає вчиненому правопорушенню, і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КУпАП.

Як передбачено ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно до ст. 4 ч. 5 Закону України «Про судовий збір», тобто 605,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.33-35, 40-1, 130, 221,245, 251, 283,284 КУпАП, -

Постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним та притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 гривень судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного штрафу у передбачений законом строк, може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Стягувач: Держава.

Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працюючий інженером ПП «Королівський смак», проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106;код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783;банк отримувача Казначейство України (ЕАП);рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106; 101 __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, стягнутий з ___________ (ПІБ чи назва установи, організації з якої стягується судовий збір) на користь держави, за рішенням №_/_/__(номер рішення про стягнення судового збору).

Повний текст постанови складено 06.06.2025.

СуддяАнна Сергіївна Река