П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Зарева Н.І., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвокат Сідун О.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, запроваджену Управлінням патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 181819, 25.11.2024 о 13 год. 15 хв. в с. Холмок по вул. Свободи, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Мерседес Спрінтер, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився о 14 год. 17 хвилин.

Своїми діями водій порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

19 травня 2025 року захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвокат Сідун О.С. подала клопотання, у якому просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діяї ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Доводи сторони захисту зводяться до того, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом, а перебував у автомобілі у якості пасажира, а за кермом була інша особа, що в автомобілі був ще один пасажир. Усні пояснення ОСОБА_2 поліцейський не взяв до уваги. Матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Крім того, захисник зазначила, що допитаний у судовому засіданні за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_3 показав, що свідком був заявник, який не залучався ними, бо поспішав, а пасажир автомобіля в камуфляжній формі відмовився давати покази, бо був у крові. Рапорт поліцейського не зареєстрований належним чином, ніким не розглянутий. Працівниками поліції не виконані належним чином вимоги щодо встановлення можливих свідків адміністративного правопорушення чи очевидців пригоди.

У судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, заперечила вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з підстав, наведених у письмовому клопотанні, просила провадження у справі закрити.

ОСОБА_2 повідомив про те, що він не був за кермом автомобіля. Хто був за кермом йому не відомо, так як водій втік з місця пригоди. Водія на його прохання викликала невідома йому особа біля бару в с. Холмок у рамках послуги "тверезий водій".

Опитаний у судовому засіданні за клопотанням сторони захисту поліцейський взводу 1 роти Управління патрульної поліції Закарпатської області капрал поліції Шикула Василь Петрович, який склав протокол про адміністративне правопорушення, повідомив, що 25.11.2024 близько 14 год. 00 хв. на лінію "102" надійшов офіційний виклик про те, що відбулося ДТП. Прибувши на місце, виявили транспортний засіб, а згодом і самого ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Він склав відносно ОСОБА_1 протокол за статтями 124 та 130 КУпАП. ОСОБА_1 повідомив, що за кермом він не перебував, вказав, що водій втік. Інформацію щодо водія вказати відмовився. З камер "безпечне місце" було витягнуто фото, на підставі якого було встановлено, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом. Свідком події також був заявник, який бачив, що саме ОСОБА_1 був за кермом. Заявник був поліцейським і поспішав, бо повинен був їхати. Чоловік, який був пасажиром в автомобілі, відмовився від дачі пояснень. Даний свідок також був у стані алкогольного сп`яніння. Від підпису протоколу ОСОБА_1 відмовився, так як нічого не хотів підписувати.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, та працівника поліції, дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази, суддя дійшов таких висновків.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, суддя під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також, зокрема, у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 181819 від 25.11.2024, ОСОБА_1 інкримінується відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння зафіксована долученим до матеріалів справи відеозаписом, а також показаннями допитаного у ході розгляду справи працівника поліції.

Заперечення сторони захисту, які полягають у тому, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, суддя не бере до уваги, з огляду на те, що вони спростовуються дослідженими у ході розгляду справи доказами, зокрема, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматиному режимі серії ЕНА № 354520 від 25.11.2024, згідно з якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, відеоматеріалами, дослідженими у ході розгляду справи, поясненнями працівника поліції, викликаного в судове засідання за клопотанням захисника, який пояснив, що саме ОСОБА_1 був за кермом автомобіля, що достовірно встановлено з камер спостереження "безпечне місце".

Про факт керування даним транспортним засобом також свідчить і належність транспортного засобу Мерседес Спрінтер, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 .

До того ж версія сторони захисту, викладена у поясненнях ОСОБА_1 та клопотанні захисника про закриття справи, на переконання судді, є малоімовірною, та заздалегідь вигаданою з метою уникнення адміністративної відповідальності, з огляду на те, що наведені ними обставини, не підтверджені жодним доказом, їх неможливо перевірити, до того ж є неповними, непослідовними, нелогічними.

Зокрема, не є переконливими заперечення захисника та підзахисного про те, що ОСОБА_1 скористався послугою "Тверезий водій" та передав керування належним йому транспортним засобом невідомій йому особі, не підтверджені жодним чином, а відтак, суддя не бере їх до уваги та розцінює як обрану стратегію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Інші доводи захисника є дріб`язковими та безпідставними, такими, що не спростовують фактичні дані, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

До того ж, на переконання судді, не кожен дефект процедури призводить до недопустимості доказу. Доказ може визнаватися недопустимим тільки у разі допущення фундаментальних порушень, тобто таких порушень, що призводять до суттєвої, істотної помилки, яка своїм наслідком має прийняття незаконного рішення.

Порушення процедури може бути підставою для визнання доказів недопустимими лише за тієї умови, що воно вплинуло на правильність та законність рішення.

Дрібні недоліки, такі як, наприклад описка, допущена при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення, які не викликають сумнівів щодо фактичних обставин справи, не повинні породжувати таких негативних правових наслідків як безпідставне уникнення адміністративної відповідальності, інакше це буде суперечити завданням, закріпленим у ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та не сприятиме охороні встановленого правопорядку, зміцненню законності, запобіганню правопорушенням, вихованню громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказує, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

На підставі наведеного, суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що повністю підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 181819 від 25.11.2024, серії ЕПР1 № 181837 від 25.11.2024, серії ЕПР1 № 181819 від 25.11.2024, постановою про накладення адміністративного стягнення від 25.11.2024 серії ЕНА № 3545520, письмовими поясненнями ОСОБА_4 , довідкою, рапортом, матеріалами відео- та фото фіксації, що долучені до справи, а також іншими матеріалами.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, яке слід застосувати до ОСОБА_1 , суддя врахував характер та обставини вчиненого адміністративного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, та дійшов висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, з нього належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", так як, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір підлягає стягненню з порушника.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283-285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч грн 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять грн 60 копійок).

Відповідно до ч.1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

При здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Н.І. Зарева