Справа № 742/5734/24 Головуючий у 1 інстанції Фетісова Н.В.
Провадження № 33/4823/478/25
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Дуденок О. О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні у м.Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката Дуденок О. О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 квітня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України,з вищою освітою, одружений, має одну малолітню дитину, працює слюсарем в Чернігівській філії ТОВ «Газорозподільні мережі», зареєстрований та проживаючий по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Як установив суд, 19 вересня 2024 року о 22 год. 06 хв. в с. Охіньки Прилуцького району Чернігівської області по вул. Берегова, 5, ОСОБА_1 , на порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, керував автомобілем ВАЗ 217030, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі у лікаря, зі згоди водія у встановленому законом порядку.

В апеляційній скарзі захисник адвокат Дуденок О. О. просить постанову суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності скасувати та на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Мотивує тим, що поліцейські, які входили до складу патруля не мали повноважень на патрулювання території, яка виходить за межі території їх обслуговування. Так, межі території с. Охіньки не входить до території патрулювання поліцейський Срібнянського відділу, тому патрулювання у не встановлений законом та територіальною підслідністю виключало повноваження поліцейських на складання протоколів. При цьому на виклики суду поліцейські в судове засідання не прибули, хоча їх пояснення, як службових осіб, і не могли бути визнані об`єктивними доказами.

Наданий працівниками поліції відеозапис не є безперервним, складається з окремих файлів, які є непослідовними, при цьому, відсутній запис про керування транспортним засобом будь-якою особою, в зв`язку з чим з цих записів неможливо встановити всі обставини події.

Так як фіксації правопорушення не відбулося, для підтвердження обставин зазначених у протоколі щодо ОСОБА_1 працівники поліції повинні були залучити двох свідків. У даному випадку складення протоколу про адміністративне правопорушення за відсутності свідків, є порушенням норм ст. 266 КУпАП, а тому він має бути визнаний недопустимим доказом у справі, що автоматично означає неможливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Перед складанням проколу у особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не були відібрані пояснення. Не виконано вимог вручення направлення з найменуванням закладу охорони здоров`я, так як особа, що притягується до відповідальності, заперечував факт перебування в стані сп`яніння, а проведення відеозйомки відбулося з порушеннями та не є безперервним.

На порушення ст. 266 КУпАП та п. 8 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при направленні ОСОБА_1 на огляд на стан сп`яніння працівниками поліції не було видано письмового направлення та не повідомлено про заклад охорони здоров`я у якому повинно було бути проведено медичний огляд, така інформація відсутня у письмовому направленні. При цьому, оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або незгоди з його результатами, є обов`язковим.

Наявне у матеріалах направлення не містить повної назви закладу охорони здоров`я, так як патрульні не з цієї місцевості та така інформація для них була невідома. Направлення не вручалося, що підтверджується уривками відеозйомки, та головне, що підпис на вказаному документі, за твердженнями ОСОБА_1 , виконаний не ним, а іншою особою.

Запис по результат огляд 0, 27 % не підтверджений роздруківкою, яким приладом здійснено дане вимірювання, як і відсутні дані про сам прилад та його сертифікацію. Такі документи відсутні у матеріалах справи.

Порушення огляду було продовжено і в лікарні, оскільки з відеозапису вбачається, що обстеження проводили дві медсестри, а проходження обстеження невідомим приладом два рази без фіксування даних не відповідає процедурі фіксації результатів.

Акт обстеження містить інформацію, що під час огляду був використаний спеціальний технічний засіб, роздруківка якого в матеріалах справи відсутня, тому Висновок №206 має бути визнаний недопустимим доказом. З відеозапису убачається, що контрольний забір повітря не проводився, а квитанція відсутня, тому є сумніви у правомірності встановлення стану сп`яніння лікарем, який не здійснював обстеження відповідно до методики та інструкції.

Відповідно до законодавства України дозволений вміст алкоголю в організмі водія становить 0,2 проміле, при наявності алкоголю організмі 0,3 проміле. При цьому, різниця 0,1 проміле це в середньому 50 мл. пива, що очевидно не може кардинально вплинути на поведінку водія.

У той же час в більшості країн Європи допустимий рівень алкоголю в організмі становить 0,5 проміле, в інших країнах ця межа вища, а в Україні такий водій може отримати штраф з позбавленням права керування до 10 років.

Наголошує, що законодавство України в цій частині наразі не приведено у відповідність до європейського законодавства, тому виникають такі колізії.

Водночас, статтею 8 пунктом 5 Віденської конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, яка ратифікована ще Українською РСР 25.04.1974, визначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю. А такою має бути передбачений допустимий законом рівень алкоголю в крові. У відповідних випадках у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом.

У всіх випадках максимальний рівень алкоголю в крові відповідно до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 грама чистого алкоголю на літр крові, або 0, 25 мг на літр повітря, що видихається. Таким чином, мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння, згідно з нормами міжнародного права, повинна становити 0,5 проміле.

Перевищення норми 0,2 проміле на 0,1 проміле формально може й містить склад адміністративного правопорушення по законах України, але цей рівень вважається природнім відповідно до міжнародного законодавства. У зв`язку з цим захисник наполягає на застосуванні норм міжнародного права, відповідно до якого допустимий рівень алкоголю у повітрі, що видихається становить 0, 5 проміле. Міжнародна норма має вищу юридичну силу та може застосовуватись на практиці в Україні.

Так як матеріали справи не містять доказів керування автомобілем у стані сп`яніння, захисник вважає, що працівниками поліції не були дотримані положення КУпАП та вище вказані Інструкції, хоча останні повинні були діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, як це визначає ст. 19 основного Закону.

В апеляційному суді ОСОБА_1 та його захисник адвокат Дуденок О. О. підтримали доводи апеляційної скарги та просили про закриття провадження у справі, наполягаючи на тому, що медичний огляд працівниками поліції був проведений з порушеннями вимог Інструкції, його результати не можуть бути прийняті до уваги відповідно до норм міжнародного права, а інших доказів його винуватості у матеріалах справи немає.

В апеляційному суді ОСОБА_1 пояснював, що він з дружиною та дитиною приїхали до будинку батьків дружини, він нікуди їхати не збирався. Автомобіль належить його тестю батькові дружини. Побачивши світло фар, як потім з`ясувалося поліцейського автомобіля, він відкрив автомобіль та включив фари, так як позаду них розташовані два ставки, в які регулярно заїжджають автомобілі та відбуваються різні конфлікти між відпочиваючими, а тому поліція досить часто приїздить. Коли поліцейський автомобіль розвернувся і під`їхав до двору, він спитав, що сталося. На питання поліцейський попросив надати документи та запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Він погодився пройти огляд у лікарні, так як технічним приладам поліцейських не довіряв, був абсолютно тверезим, оскільки спиртного не вживав.

У лікарні, його ніхто не оглядав, медсестра надавала вказівки, які він виконував. Покажчик приладу йому ніхто не показував, записали, що він п`яний, з чим він був не згодний. Копію Акту медичного огляду йому не вручили, хоча як потім він з"ясував, повинні були це зробити.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, аргументи його захисника, переглянувши відеозапис, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

За якими ознаками поліцейські направили водія ОСОБА_1 для огляду у лікарню з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, невідомо. Так само викликає сумніви в об`єктивності та в достовірності медичний огляд, проведений лікарем Прилуцької центральної міської лікарні.

Так, згідно з Актом №206 від 19 вересня 2024 року, який витребував місцевий суд, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, лікар, який проводив огляд, жодних клінічних ознак сп`яніння, навіть запаху алкоголю з порожнини рота не відмітив ( а. с. 43). Рухова сфера у ОСОБА_1 не порушена, поза Ромберга стійка, точні рухи виконує.

У розділі 17 Акту запах алкоголю з рота, нічого не записано і лише у 18 п. Акту зазначені відомості про застосування технічного приладу «Алкофор 307/23, який показав 0,27 проміле.

Пункт 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, визначає перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, якщо цифровий показник спеціального технічного приладу становить більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Різниця між нормою, передбаченою законом, і отриманим результатом, складає 0,05 проміле, що в межах границі допустимої похибки під час експлуатування приладу «Алкофор 307».

Недоведеність вини особи, відповідно до ст. 9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення.

Отже, при відсутності зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , яких не помітила лікар закладу охорони здоров`я і тільки за покажчиком технічного приладу, який показав результат вищий за норму, в межах похибки при експлуатації технічного приладу, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9»А» Правил дорожнього руху, належить вважати необґрунтованими.

Більш того, матеріали справи не містять факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , який знаходився поряд з автомобілем, зупиненим біля подвір`я в населеному пункті. Правил безпеки руху не порушував, оскільки рух на транспортному засобі не здійснював, відповідно пред`являти вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, у поліцейських не було законних підстав.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , суд не забезпечив всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи та постановив необґрунтоване рішення про накладення стягнення, яке підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Дуденок О. О. задовольнити.

Постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28 квітня 2025 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець