Справа № 755/8750/25
Провадження №: 3/755/3675/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" травня 2025 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Дзюба О.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 173-7 КУпАП,-

установив:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшов вказаний адміністративний матеріал зі складеним протоколом про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-7 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 225811 від 11.05.2025, ОСОБА_1 11.05.2025 о 13 год. 10 хв. за місцем спільного проживання, а саме у квартирі АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння учинив домашнє насильство стосовно своєї цивільної дружини.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомлено.

Заява про розгляд справи у відсутності особи яка притягається до адміністративної відповідальності до суду не надходила.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» № 11 від 17.10.2014 року, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-7 КУпАП, сексуальне домагання, тобто умисне вчинення проти бажання особи образливих, принизливих дій сексуального характеру, виражених вербально або невербально (слова, жести, рухи тіла), у тому числі з використанням електронних комунікацій, тягне за собою накладення штрафу від вісімдесяти до ста шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку.

Вирішуючи питання наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-7 КУпАП та як наслідок можливості притягнення останнього до адміністративної відповідальності, суд звертає увагу на наступне.

Суд зазначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається на підставі протоколу про адміністративне правопорушення і лише в межах визначеного у ньому обсягу (обвинувачення) встановлених і зазначених у протоколі обставин та кваліфікації дій особи.

Так, викладені у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення обставини не вказують на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-7 КУпАП з огляду на його об`єктивну сторону, як обов`язкової складової частини складу адміністративного правопорушення.

Крім цього, суд зауважує, що з переглянутого судом відеозапису долученого до протоколу про адміністративне правопорушення убачається, що працівниками поліції під час складання протоколу дії ОСОБА_1 були кваліфіковані за ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до приписів ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

Таким чином, оскільки доказів які б могли підтвердити вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-7 КУпАП судом не встановлено, суд не вбачає в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Згідно п 1. ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 173-7, 247 КУпАП, суд-

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-7 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя