Справа № 643/8089/25
Провадження № 3/643/2174/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2025 м. Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Новіченко Н.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

12.05.2025 року о 14 год. 40 хв. у м. Харкові по вул. Віринська, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та не зміг вчасно зреагувати на її зміну, не надав перевагу у русі автомобілю марки «CKC FT1», реєстраційний номер НОМЕР_3 «на синьому фоні» під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався з увімкненим синім проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом, у зв`язку з чим водій іншого транспортного засобу повинен був надати йому перевагу у русі згідно Правил дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «CKC FT1», реєстраційний номер НОМЕР_3 , внаслідок чого водій транспортного засобу «Daewoo Lanos» скоїв зіткнення з автомобілем «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_3 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, якими завдано матеріальних збитків.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає частково. Пояснив, що він рухався на автомобілі «Daewoo Lanos» по вул. Віринській від станції метро Київська у бік 15 лікарні (вул. Академіка Павлова). У зустрічному напрямку в лівому ряду знаходилась у нерухомому стані машина потерпілого «Renault Master», яка чекала щоб здійснити поворот ліворуч, а праворуч від нього по напрямку руху знаходився 2-х метровий паркан, який простягається до світлофору. ОСОБА_1 не чувши ані звукових, ані світових сигналів, виїхав на регульоване перехрестя та отримав боковий удар справа від автомобіля «CKC FT1», який рухався по зустрічній смузі по вул. Тюринський. Від удару з автомобілем «CKC FT1» ОСОБА_1 відштовхнуло на зустрічну смугу, після чого останній зіштовхнувся з автомобілем «Renault Master». ОСОБА_1 зазначає, що через паркан, який був розташований справа від нього та до самого світлофору він ніяк не міг побачити автомобіль «CKC FT1»

Потерпілий ОСОБА_3 у судовому засіданні підтвердив покази ОСОБА_1 та додав, що поліцейський автомобіль рухався з увімкненими проблисковими маячками та увімкненим сигналом.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що він був в автомобілі з потерпілим ОСОБА_3 та зазначив, що вони пропускали автомобіль поліції, який рухався від них з лівої сторони з увімкненими проблисковими маячками та увімкненим сигналом. ОСОБА_4 побачив, що автомобіль ОСОБА_1 рухався у зустрічному від них напрямку прямо та виїхавши на перехрестя зіштовхнувся з автомобілем поліції після чого його віднесло в бік до автомобіля ОСОБА_3

ІІІ. Нормативний акт, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Пунктом 1.5 Правил дорожнього руху передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно з пунктом 2.3.б Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до пункту 3.2 Правил дорожнього руху у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

Статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

ІV. Оцінка суду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 12.05.2025 серії ААД № 899221, який відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;

- схемою місця ДТП від 12.05.2025;

- письмовими поясненнями учасників ДТП;

- письмовими поясненнями ОСОБА_5 ;

- письмовими поясненнями ОСОБА_6 ;

- результатами тестувань на алкоголь за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest»

7510;

- відеозаписами з нагрудної камери працівників поліції;

- рапортами працівників поліції.

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені та перевірені судом обставини поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суду не надано.

Пояснення ОСОБА_1 щодо версії події ДТП суд оцінює критично, оскільки вони повністю спростовуються наданими суду доказами, що свідчать про порушення водієм п. 2.3.б, 3.2 Правил дорожнього руху.

Тобто, п. 2.3.б ПДР вимагає від водія реагувати на будь-яку зміну дорожньої-транспортної обстановки та здійснення відповідних дій водія. Щодо посилання водія ОСОБА_1 на те, що через паркан він не бачив автомобіль, який рухався праворуч, суд зазначає, що водій транспортного засобу повинен зробити всі дії задля того, щоб запобігти дорожньо-транспортній пригоді. Проте, з наданих ОСОБА_1 пояснень, суд не вбачає наявність у водія вчинення відповідних дій.

Крім того, водій ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив, що він не бачив проблисковий маячок та не чув сигнал. Суд ставиться до цих аргументів критично, у зв`язку з тим, що п. 2.3.б ПДР передбачено, що водій повинен не відволікатися від керування транспортним засобом, а тому вказані пояснення не звільняють водія від обов`язку стежити за дорожньо-транспортною обстановкою будь-якому випадку.

Разом з цим, п. 3.2 ПДР вимагає від водія, який бачить чи чує наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом уступити дорогу даному транспортному засобу. Щодо посилання ОСОБА_1 на те, що він не чув увімкнений звуковий сигнал та не бачив увімкнений синій проблисковий маячок суд до уваги не бере.

Крім того, як вбачається зі схеми місця ДТП вона підписана усіма учасниками ДТП без зауважень та заперечень.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши всі фактичні обставини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не дотримано вимоги п.п. 2.3.б, 3.2 Правил дорожнього руху і це порушення знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням вищенаведеної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками.

Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведена у повному обсязі.

V. Накладення стягнення за адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, суд дійшов висновку про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

VІ. Інші питання, які вирішує суд при розгляді даної справи.

Положеннями ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 35, 124, 251, 280, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

2. Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. (отримувач: ГУК у Харківській області 21081300, код отримувача 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, р/р UA0020001, код класифікації доходів бюджету 21081300, призначення платежу: «штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху»).

3. Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на користь держави (отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення»).

4. Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

5. У разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

6. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

7. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Н.В. Новіченко