Справа № 461/2317/25 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 33/811/714/25 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., з участю адвоката Кононенко О.С., представника Львівської митниці Зирянова О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника Львівської митниці Лубоцького Б.І. в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 01 травня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 471 МК України,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України та накладено на нього стягнення 5 100,00 грн. штрафу в дохід держави.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №0372/UA20900/24 від 12.03.2025 року повернуто ОСОБА_1 або уповноваженій ним особі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці Держмитслужби 94,34 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 605,60 грн. судового збору.

Згідно з постановою 10 лютого 2025 року близько 01.15 год. громадянин України ОСОБА_1 , прямуючи з Республіки Польща в Україну із приватної поїздки автомобілем марки «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , обрав смугу руху «зелений коридор», заявивши своїми діями про відсутність в його транспортному засобі товарів, які б підлягали письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, чи підпадали б під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо переміщення через митний кордон України, та вчинив дії на переміщення товару, а саме: розчин для ін`єкцій дозуванням 12,5 mg, який використовується для лікування діабету 2 типу та ожиріння, заповнений у шприц-ручці по 1 шт. в упаковці виробника, ТМ «Lilly» mounjaro KwikPen Tirzepatid у кількості - 4 упаковки (4шприц-ручки); - Розчин для ін`єкцій дозуванням 7,5 mg, який використовується для лікування діабету 2 типу та ожиріння, заповнений у шприц-ручці по 1 шт. в упаковці виробника, ТМ «Lilly» mounjaro KwikPen Tirzepatid у кількості - 6 упаковок (6шприц-ручки); - Розчин для ін`єкцій дозуванням 10 mg, який використовується для лікування діабету 2 типу та ожиріння, заповнений у шприц-ручці по 1 шт. в упаковці виробника, ТМ «Lilly» mounjaro KwikPen Tirzepatid у кількості - 4 упаковки (4шприц-ручки); - Розчин для ін`єкцій дозуванням 2,5 mg, який використовується для лікування діабету 2 типу та ожиріння, заповнений у шприц-ручці по 1 шт. в упаковці виробника, ТМ «Lilly» mounjaro KwikPen Tirzepatid у кількості - 10 упаковок ( 10 шприц-ручок); - Розчин для ін`єкцій дозуванням 5 mg, який використовується для лікування діабету 2 типу та ожиріння, заповнений у шприц-ручці по 1 шт. в упаковці виробника, ТМ «Lilly» mounjaro KwikPen Tirzepatid у кількості - 9 упаковок ( 9 шприц-ручок);- Розчин для ін`єкцій дозуванням 15 mg, який використовується для лікування діабету 2 типу та ожиріння, заповнений у шприц-ручці по 1 шт. в упаковці виробника, ТМ «Lilly» mounjaro KwikPen Tirzepatid у кількості - 21 упаковка (21 шприц-ручка);- Розчин для ін`єкцій дозуванням 15 mg, який використовується для лікування діабету 2 типу та ожиріння, заповнений у шприц-ручці по 3 шт. в упаковці виробника, ТМ «Lilly» mounjaro KwikPen Tirzepatid у кількості - 1 упаковка (3 шприц-ручки); розчин для ін`єкцій дозуванням 5 mg, який використовується для лікування діабету 2 типу та ожиріння, заповнений у шприц-ручці по 3 шт. в упаковці виробника, ТМ «Lilly» mounjaro KwikPen Tirzepatid у кількості - 1 упаковка (3 шприц-ручки); - Розчин для ін`єкцій дозуванням 3 mg, який використовується для лікування діабету 2 типу та ожиріння, заповнений у шприц-ручці по 12 шт. в упаковці виробника, ТМ «Lilly» Trulicity у кількості - 1 упаковка (12 шприц-ручок). Перелічені товари знаходилися в багажному відсіку транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 без ознак приховування.

При усному опитуванні гр. України ОСОБА_1 визнав товари своєю власністю та не надав жодних документів, які б підтверджували їхню вартість. Вбачаючи в діях гр. України ОСОБА_1 наявність складу порушення митних правил, стосовно нього було складено протокол про порушення митних правил від 10.02.2025 № 0176/UA209000/2025 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 471 МК України.

Листом Львівської митниці від 10.02.2025 №20-04/20-04/7/3502 спрямовано відповідну постанову про призначення експертизи до спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби, з метою встановлення вартості тимчасово вилучених товарів в справі про порушення митних правил №0176/UA209000/2025 від 10.02.2025. Згідно пункту 11 висновку експерта СЛЕД Держмитслужби від 21.02.2025 № -0094, надісланий листом СЛЕД Держмитслужби № 7.17-34/34-01/7/149 від 21.02.2025, встановлено, що наданий на дослідження препарат незареєстрований в Україні в Державному реєстрі лікарських засобів та не підлягає реалізації в межах аптек України.

Згідно пункту 12 висновку експерта СЛЕД Держмитслужби від 21.02.2025 № -0094 загальна вартість товару вилученого протоколом про порушення митних правил №0176/UA209000/2025 від 10.02.2025 становить 1095973,87 гривень.

04.03.2025 постановою Львівської митниці у справі про порушення митних правил №0176/UA209000/2025 провадження у даній справі відносно гр. ОСОБА_1 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України. Листом Львівської митниці від 05.03.2025 № 7.4-4/28-13-03/10/5925 гр. України ОСОБА_1 було запрошено для участі у складанні протоколу про порушення митних правил за ознаками ч. 3 ст. 471 МК України, проте гр. України ОСОБА_1 на визначену у листі дату та час не з`явився. Листом адвоката Олени Кононенко №8433/8.19-20 від 10.03.2025, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , було повідомлено, що громадянин ОСОБА_1 не бажає бути присутнім під час складання протоколу про порушення митних правил відносно нього 12.03.2025 та скласти протокол без його участі.

Таким чином, гр. ОСОБА_1 не задекларовано, тобто не заявлено за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 471 Митного кодексу України.

Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, представник Львівської митниці Лубоцький Б.І. звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 01.05.2025 та ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн. з конфіскацією вилучених предметів, та стягнути витрати за зберігання товару на складі митниці.

В обґрунтування апеляційних вимоги покликається на те, що не погоджується з накладеним стягненням.

Зазначає, що при постановлені оскарженого рішення суд повинен був керуватись Законом України «Про лікарські засоби» від 04.04.1996 та ст. 266 МК України.

Представник Львівської митниці Зирянов О.Ю. апеляційну скаргу підтримав, просив задоволити.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про час та місце його проведення, не з`явився. Захисник Кононенко О.С. у суді апеляційної інстанції не заперечувала щодо розгляду апеляційної скарги без участі ОСОБА_1 .

За таких обставин, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 .

У суді апеляційної інстанції захисник Кононенко О.С. просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги, постанову судді першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доводи учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 486 МК України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне, та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Положеннями ст. 489 МК України визначено, що при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів провадження, вказані вимоги закону при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 були дотримані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 Митного кодексу України відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, та представником митниці в апеляційній скарзі не оспорюється.

Щодо незгоди апелянта із накладеним стягненням, апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до санкції ч. 3 ст. 471 МК України на особу за недекларування товарів (крім валютних цінностей), що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та які переміщуються громадянами може бути накладено стягнення у виді штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією таких товарів або без такої.

Тобто санкція вказаної норми закону передбачає для суду дискреційні повноваження в частині можливості накладення стягнення у виді конфіскації товарів.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, зокрема те, що такий вперше притягується до адміністративної відповідальності, а тому на переконання апеляційного суду судом першої інстанції обґрунтовано накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу без конфіскації товарів.

Застосоване до ОСОБА_1 стягнення лише у виді штрафу є достатнім для виправлення та належної поведінки правопорушника, відповідає принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства і необхідністю дотримання фундаментальних прав людини, закріпленого у ст.1 Першого Протоколу до Конвенції.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови судді першої інстанції, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо того, що висновок суду першої інстанції є передчасним, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 01 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 МК України.

Ураховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, й підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 01 травня 2025 року відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 471 МК України залишити без змін, апеляційну скаргу представника Львівської митниці Лубоцького Б.І. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Урдюк