ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/952/25 Справа № 211/6083/24 Суддя у 1-й інстанції - Костенко Є. К. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., особи, стосовно вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 його захисника Митрошина С.В. розглянувши апеляційну скаргу захисника Митрошина С.В. на постанову судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 лютого 2025 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою (згідно з відомостями з протоколу): АДРЕСА_1 ,

про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови 30.08.2024 о 14:47:58 год. в м. Кривий Ріг, Довгинцівський район, по вул. Єгора Біркуна, 11, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем ВАЗ2108 д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у медичному закладі КП «ДБКЛНПД» ДОР лікарем-наркологом, на підтвердження стану наркотичног сп`яніння надано висновок №1905 від 04.09.2024. Такими діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605 60 коп.

З таким судовим рішенням не погодився захисник Митрошин С.В. який діє в інтересах ОСОБА_1 та оскаржив в апеляційному порядку. У обґрунтування апеляційних вимог вказує, що суд, дослідивши матеріали справи, дійшов помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 . Вважає, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння був проведений з порушенням встановленого порядку. Оскільки зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. Однак при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння вимоги зазначеного нормативного акту дотримані не були. Вказує, що в Україні законодавством не визначено, який саме допороговий рівень наркотичних засобів у водія не впливає на стан водія та не знижує його увагу та швидкість реакції, а тому не є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності. Вважає, що було порушено під час складання відносно ОСОБА_1 акту освідування №1905 так і при його оголошені та вручені висновку законодавчо врегульованого порядку організації та проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан наркотичного сп`яніння, з приводу чого, за положеннями ч. 5 ст. 266 КУпАП такий огляд є недійсним. Зазначає, що допит поліцейських був би доцільним. Вважає, що докази, які б прямо підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні. Просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження по справі закрити.

Учасники по справі про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином. До початку судового розгляду, клопотань про відкладення розгляду справи не надали.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши думку сторони захисту, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9 ПДД України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №127385 від 11.09.2024;

- направленням на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі від 30.08.2024;

- відеозаписом, з якого вбачається дотримання працівниками поліції законодавства, яким регламентовано порядок виявлення, фіксації адміністративного правопорушення та складання відповідного адміністративного матеріалу, факт керування ОСОБА_1 т.з. ВАЗ2108, д.н.з. НОМЕР_1 ;

- висновком КП «ДБКЛНПД» ДОР від 04.09.2024 №1905 та актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1905, в яких зазначено про те, що ОСОБА_1 перебуває у стані «канабіноїдного сп`яніння»;

- роз`ясненнями про відсторонення від права керування транспортним засобом від 30.08.2024, які підписані ОСОБА_1

- даними з рапорту працівника поліції.

Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу, відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції також встановив, що суд першої інстанції повно дослідив усі доводи сторони захисту, заявлені під час розгляду справи, які збігаються з доводами апеляційної скарги. Суд першої інстанції надав обґрунтовані відповіді на ці доводи, виклавши чіткі причини їх неприйняття, та не встановив підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що судом першої інстанції не допитані у якості свідків працівників поліції є безпідставними, оскільки допит свідків є правом, а не обов`язком суду. Крім того, суд першої інстанції вірно вказав, що з огляду на те, що особи, які складали протокол, є фактично представниками сторони обвинувачення, свою позицію вони висловили складаючи протокол та долучаючи докази на підтвердження вини ОСОБА_1 , тому поліцейські є зацікавленими у результаті розгляді справ, тому надання ними свідчень не може бути враховано як належний доказ у справі.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначення захисника щодо відбору матеріалу лише в одну ємність, а не дві, є такими, що не впливає на результати проведених досліджень, оскільки рідина для дослідження могла бути розділена працівниками вже під час проведення її аналізу.

Апеляційний суд не вбачає порушень лікарем-наркологом процедури огляду та встановлення ознак наркотичного сп`яніння.

Також апеляційний суд не бере до уваги доводи захисника щодо не зазначення у акті кількісного виразу наркотичних речовин.

Для встановлення наявності складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП основним є підтвердження перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, при цьому достатнім є саме підтвердження, що в досліджуваних зразках виявлено наркотичні речовини, незалежно від їх виду та кількості.

Чинне законодавство не містить дозволеної порогової межі при виявленні наркотичних речовин, яка би давав підстави для звільнення особи від адміністративної відповідальності. Посилання захисника на медичну літературу розцінюється судом як джерело довідкової інформації, але, оскільки, дані відомості не закріплені на законодавчому рівні, суд першої інстанції вірно не прийняв їх до уваги.

З акту медичного огляду вбачається, що дослідження проводилося у декілька етапів: 1-й - 02.09.2024 за допомогою тест-смужки, в результаті дослідження біологічного середовища виявлено «канабіноїди»; 2-й 04.09.2024 за допомогою лабораторного дослідження, в результаті виявлено речовини, що дають позитивну реакцію на канабіноїди.

Як вірно вказав суд першої інстанції для проведення остаточного дослідження повинен пройти певний проміжок часу з моменту забору зразків для аналізу та отриманням кінцевого результату. Тому ОСОБА_1 не могло бути оголошено лікарем-наркологом про результат дослідження саме 30.08.2024.

Відомостей, що ОСОБА_1 було відмовлено у наданні результатів досліджень матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а доводи, що сукупність викладених апелянтом обставин у апеляційній скарзі вказують на те, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 матеріали є недопустимими доказами, є безпідставними, оскільки наведені ним міркування з цього приводу не підтверджені доказами.

Суддя апеляційного суду приходить до висновку, що підстави для скасування або зміни постанови судді районного суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Митрошина С.В. залишити без задоволення.

Постанову судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 лютого 2025 року, у справі про адміністративні правопорушення передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя