Справа № 632/924/25
провадження №3/632/383/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2025 року суддя Златопільського міськрайонного суду Харківської області Босняк М.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши справу, яка надійшла з Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, про притягнення до адмінвідповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, який офіційно не працевлаштований, раніше до адмінвідповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення ЕРП 1 № 312653 віл 26.04.2025 вбачається, що ввечері о 1920 годині 26 квітня 2025 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем Opel Zafira, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Ульянова у с.Олексіївка Лозівського району Харківської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук). Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння був проведений на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager6820 ARLJ (результат 0,97 промілє), чим останній порушив п. 2.9.б ПДР України керування транспортними засобами під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 було роз`яснено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП за обставин, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення від 26.04.2025, останній не визнав, заявив, що обставини вчинення ним правопорушення, про які зазначено у протоколі, не відповідають дійсності.

Суду пояснив, що в той день він на своєму автомобілі Opel Zafira, державний номерний знак НОМЕР_1 , їхав з с.Олексіївка до м.Златопіль Лозівського району Харківської області, коли його зупинили поліцейські. Причин зупинки вони не озвучили, але зазначили, що мають підозру що він має ознаки алкогольного сп`яніння, а тому запропонували на місці зупинки пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, на що він відмовився, т.я. вживає ліки, які можуть дати показник на газоаналізаторі, зазначивши, що згоден проїхати у заклад охорони здоров`я. У свою чергу він повідомив поліцейським, що алкогольні напої не вживав.

Однак, у заклад охорони здоров`я він доставлений не був, відповідне направлення поліцейським не складалося.

Натомість, поліцейський одразу ж зазначив, що він сам може поїхати до лікарні.

Також ОСОБА_1 додав, що шляхом довгих розмов, поліцейський його переконав, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції саме на місці зупинки шляхом продуття газоаналізатора, а потім їхати до лікарні, тому він продув газоаналізатор і за результатом його продуття йому зазначили, що щодо нього буде складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення. Він виконав всі вимоги поліцейських, підписав де вказали та уїхав, викликавши знайомого у якості водія.

Додатково зазначив, що про виписане направлення до лікарні обізнаний не був, водійське посвідчення не вилучалося.

Суд, дослідивши протокол та долучені письмові докази, досліджені безпосередньо судом, врахувавши пояснення надані ОСОБА_1 , дійшов наступного.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення - сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою для притягнення суб`єкта правопорушення до адміністративної відповідальності.

Пункт 1.3. розділу 1 Правил дорожнього руху (далі ПДР), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пункт 1.9. розділу 1 ПДР передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, п. 2.5. розділу 2 ПДР зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а, відповідно до п.п. 2.9.а та 2.9.б розділу 2 ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції та уваги.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за:

- керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

- передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

- відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, обов`язковими умовами вчинення такого правопорушення є керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`янінняабо під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, чи відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. .

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачає умисну форму вини.

Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння, про який зазначено у ст. 130 КУпАП, визначені ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок), Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року за № 1452/735 (далі - Інструкція).

Так, відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктами 2, 3, 6-8, 10 Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Пунктами 2, 3, 6, 7 розділу І Інструкції передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

В той же час, відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод(далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Згідно з приписами ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У п. 4.1 рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010КСУ дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

В розумінні ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.

А відтак, у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Поширення стандартів кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, безсумнівно, зумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які у разі визнання особи винною повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали змогу спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому покарання.

У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Отже, протокол є процесуальним рішенням, яким уповноважена особа висуває обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Застосовуючи аналогію права, слід зазначити, що у ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, які вважаються встановленими.

Як вбачається з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 24 жовтня 2003 року «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві», суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.

Вказаний принцип закріплений у пункті 3 (а) ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, де зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно й детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у п. 59 справи «Матточчіа проти Італії» (рішення від 25 липня 2000 року, заява №23969/94) зазначає, що пункт 3 (а) ст.6 Конвенції вказує на необхідність приділяти особливої уваги до повідомлення особи про обвинувачення; деталі злочину відіграють вирішальну роль у кримінальному процесі, тому що саме з моменту вручення обвинувального акту підозрюваний офіційно повідомляється про фактичні та юридичні підстави для його обвинувачення (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Камасінські проти Австрії» від 19 грудня 1989 року, серія А, №168, п.79).

Згідно з ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Дослідженням протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що останній складено інспектором Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області Карповцем Р.П., який знаходився на території Лозівського району Харківської області згідно Наказу № 1116, посилання на який є у рапорті останнього, проте, на підтвердження повноважень уповноваженої особи на складання протоколу, копія вказаного Наказу, чи іншого розпорядження на перебування вказаного екіпажу поліції на території Лозівського району Харківської області, до матеріалів справи долучена не була, як і не отримана на запит суду, тому суд ставить під сумнів повноваження інспектора Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області Карповця Р.П. на складання вказаного протоколу, а отже і на збирання доказів у справі як наслідок.

Окрім цього, при опису установлених даних, а отже фактично при викладені суті пред`явленого особі обвинувачення, яке повинно бути конкретним за змістом, суть вчиненого ОСОБА_1 правопорушення викладена наступним змістом «ввечері о 1920 годині 26 квітня 2025 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем Opel Zafira, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Ульянова у с.Олексіївка Лозівського району Харківської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук). Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння був проведений на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager6820,ARLJ (результат 0,97 промілє), чим порушив п. 2.9.б ПДР України керування транспортними засобами під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції».

Отже, на розуміння суду, ОСОБА_1 вчинив та повинен захищатися від трьох взаємовиключних обвинувачень за:

1. керування транспортним засобом - автомобілем Opel Zafira, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Ульянова у с.Олексіївка Лозівського району Харківської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук) фактично відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність у п.2.5 ПДР;

2. керування транспортним засобом - автомобілем Opel Zafira, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Ульянова у с.Олексіївка Лозівського району Харківської області у стані алкогольного сп`яніння, т.я. огляд водія на стан алкогольного сп`яніння був проведений на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager6820 ARLJ (результат 0,97 промілє), за що передбачена відповідальність у п.2.9.а ПДР;

3. керування транспортним засобом - автомобілем Opel Zafira, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Ульянова у с.Олексіївка Лозівського району Харківської області під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, т.я. огляд водія на стан алкогольного сп`яніння був проведений на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager6820 ARLJ (результат 0,97 промілє), за що передбачена відповідальність у п.2.9.б ПДР, як і зазначено у протоколі, в той же час, згідно загальнодоступної інформації, газоаналізатор типу Драгер не може виявити стан наркотичного сп`яніння, т.я. він вимірює вміст алкоголю в повітрі, яке видихає особа, але не має можливості виявити присутність наркотичних речовин.

Оцінюючи письмові докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, до протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕРП 1 № 312653 від 26.04.2025, що складений стосовно ОСОБА_1 , яким зафіксовано обставини вчиненого правопорушення та який за формальними ознаками відповідає вимогам ст. 256 КУпАП як щодо змісту, так і щодо форми, додано:

- рапорт інспектора ВРПП Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області Карповця Р., з якого вбачається, що 26.04.2025 під час проведення превентивних заходів у сфері БДР «Про залучення поліцейських підрозділів ГУНП в Харківській області» Наказ № 1116 ГУНП в Харківській області від 17.04.2025, для проведення профілактичних заходів в Лозівському районі Харківській області, було виявлено водія транспортного засобу Opel Zafira, державний номерний знак НОМЕР_1 , у якого виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук). Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager6820,ARLJ-0417 (результат 0,97 %о) тест № 286, що зафіксовано на нагрудну бодікамеру;

- Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до КНП Златопільська центральна лікарня в Харківській області від 26.04.2025 о 1935 годині;

- Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з корінцем - тестом, де зазначено ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук) та результат тесту 0,97 %о;

- диск з відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, з відеозаписів вбачається, що дійсно, у зазначені у протоколі день, час та місці ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Zafira, державний номерний знак НОМЕР_1 , його зупинили працівники поліції, а також зафіксована сама процедура проходження огляду;

- Особисті документи особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять посилання на встановлення порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху.

Враховуючи вище викладене, для визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, як зазначено в протоколі при викладені суті вчиненого правопорушення, а отже за, фактично, відмову особи, яка керує транспортним засобом (водія), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, чи за керування транспортними засобами під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, як також зазначено в протоколі при викладені суті вчиненого правопорушення, чи за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, т.я. додано результат тесту, обов`язковими для доведення у своєму взаємозв`язку та сукупності підлягають наступні обставини:

-факт керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, транспортним засобом

-законність вимоги щодо проходження огляду на стан сп`яніння;

-дотримання процедурного (процесуального) порядку пропозиції проходження огляду на стан сп`яніння;

-факт відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від проходження такого огляду (п.2.5. ПДР);

-проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та погодження з його результатом, чи проходження такого огляду в закладі охорони здоров`я з позитивним результатом (п.2.9.а ПДР);

-встановлення у закладі охорони здоров`я факту знаходження водія під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (п.2.9.б ПДР).

В разі недоведеності будь-якої з вищевказаних обставин в діях особи не може бути встановлено склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, слід зазначити, що лише чітке дотримання вказаної вище процедури, зокрема проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння, свідчить про законні вимоги працівників поліції та обґрунтовані підстави проведення вказаного огляду.

Переглянувши у судовому засіданні відеозаписи, долучені до проколу про адміністративне правопорушення, суд встановив, що останні містять явний факт порушення ч. 3 ст. 266 КУпАП та процедури проведення огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а саме: Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року за № 1452/735, про які йшлося вище.

Із пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та відеозаписів вбачається, що ввечері десь після 19 години 26 квітня 2025 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем Opel Zafira, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вулиці Ульянова у с.Олексіївка Лозівського району Харківської області.

ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими без пояснень причини такої зупинки між с.Олексіївка Лозівського району Харківської області та м.Златопіль Лозівського району Харківської області.

Під час спілкування із поліцейським після пропозиції «дихни» йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що водій ОСОБА_1 погодився пройти відповідний огляд у закладі охорони здоров`я, що чітко зафіксовано на відео з камер поліцейських.

При цьому, ОСОБА_1 повідомив поліцейським, що алкогольні напої він не вживав.

Разом із цим, згідно із відеозаписом, в той час, як поліцейські повинні були доставити ОСОБА_1 до лікарні для проведення огляду, після того як останній про це зазначив, поліцейські цього не зробили, зазначивши, що той сам може поїхати, проте, впродовж 20 хвилин, проводили «роз`яснювальну роботу» та впевнили останнього в необхідності продути газоаналізатор на місці зупинки транспортного засобу.

За таких обставин поліцейський (поліцейські), на виконання наведених вище положень ст. 266 КУпАП, Порядку та Інструкції повинен був забезпечити проведення огляду водія транспортного засобу ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я, що є правом останнього, та безумовним обов`язком працівника поліції, куди він повинен була бути доставлена на підставі направлення, яке складається поліцейським за встановленою формою.

Проте, зазначені вище вимоги ст. 266 КУпАП, Порядку та Інструкції поліцейськими виконані не були, проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я забезпечено не було, а тому є очевидним, що був порушений порядок проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, визначений наведеними вище положеннями нормативно правових актів, чого достатньо для висновку про те, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - як керування транспортним засобом чи з ознаками, чи у стані алкогольного сп`яніння. Про всі інші, викладені формулювання обвинувачення, суд вже не згадує.

Разом із цим суд зазначає, що співробітники поліції, дані про яких наявні у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, та які були викликані судом для з`ясування обставин складання матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - поліцейські ВРПП Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , що були у складі групи патрулювання, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду, у судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали.

Отже, службові особи на яких, згідно із ст. 251 КУпАП, покладено обов`язок по збиранню доказів, у тому числі поліцейський, що склав протокол, до суду не прибули, обставини та повноважень на збирання доказів та складання протоколу про адміністративне правопорушення не підтвердили.

За таких обставин версія сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не вживав алкогольних напоїв нічим не спростована, а тому вважається релевантною.

Враховуючи все вищевикладене, доходжу висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕРП 1 № 312653 віл 26.04.2025, складений щодо ОСОБА_1 , неможливо визнавати таким процесуальним документом, який засвідчує факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки викладенні у ньому обставини суперечливі чи не відповідають дійсності та спростовуються сукупністю наведених вище доказів. Це, у свою чергу, свідчить про те, що матеріали даної справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом чи то з ознаками алкогольного сп`яніння, чи то у стані алкогольного сп`яніння, чи взагалі під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та про дотримання працівниками поліції вимог законодавства щодо порядку виявлення та направлення водія для проведення огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, під час розгляду адміністративного матеріалу в суді не здобуто, а ті, що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, суддя оцінює критично з наведених вище підстав.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищезазначене, повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу висновку, що оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то провадження в справі підлягає закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушеннящодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Златопільський міськрайонний суд Харківської області.

Суддя:М. М. Босняк