Справа № 751/3466/25
Провадження №3/751/1352/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого судді Маслюк Н.В.

секретаря судового засідання Стрижак В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, -

В с т а н о в и в :

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №293158 вбачається, що 07.04.2025 о 10 год 35 хв у м. Чернігові по вул. Індустріальна, 2, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi A6 н.з. НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами Коломийським відділом ДВС у Коломийському районі Івано-Франківської області, виконавче провадження №70394507 від 09.06.2023, чим порушив вимоги Закону України «Про виконавче провадження», ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» та вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, про день, час і місце слухання справи повідомлявся у встановленому порядку, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 126 КУпАП, у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. На суд покладено обов`язок повідомити таку особу про час та місце судового розгляду, що судом було зроблено.

Враховуючи завдання провадження в справі про адміністративне правопорушення, правові висновки ЄСПЛ щодо пріоритету публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе та необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Адміністративна відповідальність за частиною 3 статті 126 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови, зокрема, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (п. 2 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»). Постанови, зазначені у пунктах 1 - 4 цієї частини, надсилаються сторонам до відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. Враховуючи ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

Отже, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП, повинна бути обізнана щодо того, що відносно неї встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, шляхом вручення останньому особисто або через направлення рекомендованим поштовим відправленням постанови державного виконавця про встановлення зазначеного виду обмеження.

Постановою головного державного виконавця Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 09.06.2023 у виконавчому провадженні № 70394507 встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

За інформацією Коломийського відділу державної виконавчої служби у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 09.06.2023 постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами направлено боржнику ОСОБА_1 простою кореспонденцією. Докази вручення відсутні. У зв`язку з погашенням заборгованості по аліментах, 30.05.2025 скасовано тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Із оглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що 07.04.2025 о 10 год 35 хв був зупинений ОСОБА_1 . У період часу з 10.50 год до 10.51 год відносно водія складався протокол за порушення п.2.5 ПДР України. Надалі о 10.51 год поліцейський повідомив ОСОБА_1 про наявність обмеження у праві керування транспортними засобами. ОСОБА_1 повідомив, що про вказані обмеження не знав, зазначив, що сплачує аліменти. О 10.54 год поліцейський повідомив, що водія відсторонено від керування транспортним засобом і подальший рух автомобіля відбудеться за допомогою тверезого водія.

За статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, іншими документами.

Сам протокол про адміністративне правопорушення, складений уповноваженим суб`єктом, не може бути беззаперечним доказом вини у вчиненні правопорушення. Обставини викладені у протоколі мають бути підтверджені й іншими доказами, що мають узгоджуватися між собою.

Отже, хоча на момент керування транспортним засобом 07.04.2025 у ОСОБА_1 була заборгованість зі сплати аліментів, проте у справі відсутні документи, які підтверджують отримання останнім постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами від 09.06.2023. Також відсутні будь-які інші докази на підтвердження того, що на момент зупинки 07.04.2025 ОСОБА_1 був обізнаний про обмеження його в праві керуванні транспортним засобом.

Крім того, у матеріалах справи відсутня інформація на підтвердження того, що ОСОБА_1 раніше притягувався до відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП за керування транспортним засобом, будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами Коломийським відділом ДВС у Коломийському районі Івано-Франківської області, виконавче провадження №70394507 від 09.06.2023.

Обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, є умисел на вчинення вказаного проступку.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Частиною 2 ст.62 Конституції України зазначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частини третьої цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

При цьому, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001року,«Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, а тому провадження по справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, ч. 3 ст. 126, 245, 247, 283, 284 п. 1, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Суддя: Н.В. Маслюк