КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 357/2339/25 Головуючий в суді І інстанції Шовкопляс О.П.
Провадження № 33/824/3162/2025 Головуючий в суді ІІ інстанції Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Сушко Л.П., вирішуючи питання щодо розгляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 травня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 245759 від 13.02.2025 року - 13.02.2025 року о 12 год. 17 хв. у м. Біла Церква, вул. Павліченко, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Renault Megane Scenic» д.н.з. НОМЕР_1 , скоїв зіткнення з транспортним засобом «BMW» д.н.з. НОМЕР_2 , після чого покинув місце ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10а Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та застосовано до нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605, 60 грн.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 09 травня 2025 року подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовував тим, що висновки суду про скоєння керованим ним автомобілем зіткнення з автомобілем «BMW», не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки зіткнення допустив саме водій автомобіля «BMW».

ОСОБА_1 у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити. Пояснив, що не вбачав будь-яких механічних пошкоджень на транспортних засобах, тому поїхав далі, а повернувся на місце пригоди відразу після дзвінка патрульних поліції.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Як убачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи адміністративної справи доказах.

Статтею 122-4 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Пунктом 2.10а Правил дорожнього руху визначено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДР ОСОБА_1 дотримано не було.

Вина ОСОБА_1 у порушенні 2.10а ПДР України, за обставин, викладених у постанові, всупереч доводів апеляційної скарги, підтверджується наявними у справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 245759 від 13.02.2025 року, з якого вбачається, що 13.02.2025 року о 12 год. 17 хв. у м. Біла Церква, вул. Павліченко, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Renault Megane Scenic» д.н.з. НОМЕР_1 , скоїв зіткнення з транспортним засобом «BMW» д.н.з. НОМЕР_2 , після чого покинув місце ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10а Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП (а.с. 1);

- на схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, яка була складена безпосередньо на місці пригоди в присутності водіїв, які підписали вказану схему без зауважень та доповнень. На схемі відображено розташування транспортного засобу «BMW» д.н.з. НОМЕР_2 відносно проїжджої частини після зіткнення, місце зіткнення транспортних засобів, перелік видимих пошкоджень транспортних засобів, отриманих унаслідок ДТП (а.с. 3);

- у письмових поясненнях ОСОБА_1 від 13.02.2025 року, з яких вбачається, що останній рухався прямо відповідно до дорожньої розмітки по вул. Павліченко на перехрестя з вул. Шолом-Алейхема в лівому ряду. Праворуч помітив автомобіль, який намагався виїхати в ліву смугу руху, ОСОБА_1 пригальмував, водій іншого транспортного засобу також, та почав махати руками, на що ОСОБА_1 показав, що рухається прямо по своїй смузі і продовжив рух, водій автомобіля «BMW» також продовжив рух та зацепив дзеркало транспортного засобу ОСОБА_1 .. Пояснює, що після цього зупинився на аварійному сигналі, оглянув автомобіль, побачив, що ушкодження відсутні та почав рух далі (а.с. 4);

- у належно завіреній копії письмових пояснень ОСОБА_2 , відповідно до яких вказує, що в той час, як рухався прямо, з ним зрівнявся транспортний засіб «Renault Scenic» та при проїзді перехрестя здійснив зіткнення з його авто і зупинився. Після того водій іншого авто оглянув автомобілі та сівши у автомобіль, зник у невідомому напрямку (а.с. 5);

- у належно завіреній копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 245719 від 13.02.2025 року, відповідно до якого 13.02.2025 року о 12 год. 17 хв. у м. Біла Церква, вул. Павліченко, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «BMW» д.н.з. НОМЕР_2 , не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.18 (рух праворуч) та здійснив рух прямо, що призвело до зіткнення з транспортним засобом «Renault Megane Scenic» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався прямо по лівій смузі, на якій наявна дорожня розмітка 1.18 (рух прямо). Внаслідок ДТП завдано механічні збитки, чим порушив вимоги п.п. 2.3б, 10.1 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (а.с. 6).

- на відеозаписі із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого особою, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення водієм вказаних правил ПДР. Зокрема, на долученому до матеріалів справи відеозаписі зафіксовані пояснення обох водіїв щодо обставин пригоди, водій ОСОБА_1 вказував на факт порушень вимог дорожньої розмітки з боку водія «BMW», зазначав, що це саме водій «BMW» пошкодив йому дзеркало, а не він пошкодив дзеркало автомобіля «BMW». ОСОБА_1 пояснив, що у нього не було претензій до водія «BMW», тому і поїхав з місця пригоди. Водій ОСОБА_2 заперечував свою вину, вказував на пріоритетність вимоги дорожнього знаку над вимогами дорожньої розмітки та зазначив, що водій «Renault Megane Scenic» вийшов з авто, подивився на автомобілі та поїхав. На відеозаписі зафіксовано факт складання адміністративних матеріалів та ознайомлення водіїв з ними (а.с. 7).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення є протокол про здійснення адміністративного правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, а саме - ст. 256 детально регламентує питання, що пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції.

Протокол підписаний особою, яка його склала, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ..

Доводи апеляційної скарги про те, що висновки суду про скоєння керованим ним автомобілем зіткнення з автомобілем «BMW», не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки зіткнення допустив саме водій автомобіля «BMW», суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки водію ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п. 2.10а ПДР України, відповідальність за яке передбачена ст. 122-4 КУпАП, а не його винуватість у здійсненні зіткнення з транспортним засобом під керуванням ОСОБА_2 ..

Що стосується пояснень ОСОБА_1 про те, що він не вбачав будь-яких механічних пошкоджень на транспортних засобах, тому поїхав далі, а повернувся на місце пригоди відразу після дзвінка патрульних поліції, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

На підставі вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, полягає у залишенні водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

За особливостями конструкції об`єктивної сторони склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП є формальним, тобто є закінченим з моменту залишення водієм місця ДТП, до якої він причетний, а саме з моменту переміщення свого транспортного засобу у місце, відмінне від місця ДТП після такого. ДТП - це обставина об`єктивна, має місце незалежно від того чи усвідомлюють його учасники факт її настання (кваліфікують подію як таку), а тому ставлення особи до ймовірних наслідків такого залишення чи реальне настання будь-яких суспільно шкідливих наслідків від такого діяння особи не мають значення для кваліфікації її дій за ст. 122-4 КУпАП.

Крім того, ознакою складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП є спричинення пошкоджень транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Причетність ОСОБА_1 до ДТП підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, яка містить перелік видих пошкоджень транспортних засобів (пошкоджене ліве дзеркало автомобіля «BMW» та праве дзеркало автомобіля «Renault Megane Scenic»), долученим до матеріалів справи відеозаписом, на якому ОСОБА_1 не заперечував того, що зіткнення транспортних засобів відбулось, а отже і мав усвідомлювати значення своїх подальших дій.

Враховуючи положення ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 травня 2025 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено «05» червня 2025 року.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко