Справа №750/3237/25
Провадження №3/750/1946/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2025 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді - Самусь Л.В.,

за участю секретаря - Бублик Т.М.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , - за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

22.02.2025 року о 22:20 год. ОСОБА_1 в м. Чернігові по пр. Левка Лук`яненка, 82, керував транспортним засобом Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу Драгер або у лікаря-нарколога КНП ЧОПНЛ ЧСОР відмовився, про відповідальність у разі відмови був попереджений, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 вдруге не з`явився, незважаючи на те, що про розгляд справи сповіщався у встановленому законом порядку, шляхом направлення йому 28.04.2025 та 19.05.2025 рекомендованих листів, за зазначеною у протоколі адресою, про виклик в судові засідання, призначені на 19.05.2025 о 09:30 год. та 04.06.2025 о 09:30 год., відповідно. Рекомендований лист про виклик в судове засідання, призначене на 19.05.2025 о 09:30 год. був отриманий 17.05.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, тоді як від отримання рекомендованого листа про виклик в судове засідання, призначене на 04.06.2025 о 09:30 год. останній ухилився. 14.05.2025 року від ОСОБА_1 надійшла зава про ознайомлення з матеріалами справи та отримання відеозапису, долученого до протоколу та того ж дня останній ознайомився з матеріалами справи, отримав копію відеозапису, про що свідчить підпис останнього на заяві. 16.05.2025 через канцелярію суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку з необхідністю підготовки для участі в розгляді справи, і вказана заява була задоволена судом, розгляд справи відкладено на 04.06.2025 о 09:30 год. Жодних заяв та клопотань, щодо відкладення розгляду справи, призначеної на 04.06.2025 о 09:30 год. від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, до суду не надійшло.

Слід зазначити, що відповідно до положень ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях ЄСПЛ визначає правові підходи щодо розуміння порушення права особи на участь у судовому розгляді як з точки зору принципу процесуальної рівності, так й самої процесуальної поведінки сторони провадження, та наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження («Олександр Шевченко проти України», «Трух проти України», «Пономарьов проти України»). Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки ОСОБА_1 достовірно знаючи, що відносно нього складений протокол про адміністративне правопорушення, який направлений на розгляд суду, недобросовісно користується належними йому процесуальними правами, на виклик до суду не з`явився, виклик до суду не отримав, провадженням у справі не цікавився, а безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Також слід зазначити, що положення ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Стаття 7 КУпАП вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що дану справу можливо розглянути за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Зазначені обставини вчинення правопорушення стверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №254233 від 23.02.2025, де інспектором викладені обставини цього правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.02.2025, рапортом інспектора взводу №2 роти №4 БУПП в Чернігівській області ДПП письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 22.02.2025, письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 22.02.2025, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 23.02.2025, рапортом інспектора взводу №2 роти №3 БУПП в Чернігівській області ДПП лейтенанта поліції Миколи Ковальчука від 23.02.2025, відеозаписом до протоколу серії ЕПР1 №254233 від 23.02.2025.

Відповідно до вимог, викладених у ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, обставини адміністративного правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Як визначено в п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Розділом 2 Правил дорожнього руху передбачено обов`язки та права водіїв механічних транспортних засобів, так відповідно до п. 2.5 вказаних Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за відповідною частиною статті 130 КУпАП, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Так, відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як слідує з переглянутого відеозапису до протоколу, поліцейськими було дотримано вимоги визначеного порядку проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, встановлений діючим законодавством. 22.02.2025 о 22:20 год. ОСОБА_1 в м. Чернігові по пр. Левка Лук`яненка, 82, керував транспортним засобом Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_1 , і факт керування підтверджено наданим відеозаписом, на якому зафіксовано, як зазначений автомобіль приїхав на АЗС «БРСМ», та з переднього водійського сидіння вийшов ОСОБА_1 . На вказану АЗС прибули працівники поліції на виклик, після чого зафіксовано факт спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції. Під час такого спілкування у поліцейських виникли підозри щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, названо тому ознаки такого сп`яніння, як то запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, та запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на місця зупинки. На вказану пропозицію працівника поліції ОСОБА_1 вказав, що він не керував автомобілем. Йому було повідомлено, що є наявний відеозапис руху та свідки, після чого знову останнього запитали чи згоден він пройти огляд, роз`яснено положення п.2.5 ПДР, вказано, що можна пройти огляд як на місці зупинки, так і у лікарні, на що ОСОБА_1 вказав, що він не їхав і його поліцейські не зупиняли. ОСОБА_1 знову запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що він вказав, що він то згоден, але ж він не їхав, проте він не відмовляється, випив, коли приїхав, порушення не вчиняв. Поліцейський вкотре запропонував пройти ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння, та спитав чи згоден останній пройти такий на місці зупинки, на що водій сказав, що він не їхав, мабуть ні. Поліцейський запропонував пройти огляд у лікаря, на що ОСОБА_1 вказав, що так, він не їхав, згоден, але він не їхав. Поліцейський пояснив ОСОБА_1 , що якщо останній не хоче проходити огляд на місці зупинки, то можна проти у лікаря, на що водій знову вказав, що він не їхав, не був в стані сп`яніння. Водій ОСОБА_1 жодних дій, направлених на дійсне проходження огляду як то на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу, так і у лікарні, не вчиняв, окрім як виказування незгоди з керуванням та вказівки на те, що він не був в стані сп`яніння, а тому такі дії були розцінені працівниками поліції як ухилення від проходження огляду, тобто відмови водія у встановленому законом порядку на вимогу працівника поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, про що ОСОБА_1 було повідомлено, а також роз`яснено його права, складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, який було зачитано.

При цьому, в матеріалах справи відсутні та під час судового розгляду справи не було здобуто доказів того, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції щодо складання ними вказаного протоколу та адміністративних матеріалів, відсутні в таких і достатні докази на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року №1452/735.

Також, з приводу посилань ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими на ту обставину, що він не керував автомобілем і його не зупиняли поліцейські, та про вживання ним алкоголю вже після приїзду на АЗС, суд вважає за необхідне звернути увагу на особливість правового статусу доказів у провадженні по справах про адміністративні правопорушення.

Статус доказів, перелік джерел, правила їх допустимості визначаються виключно національним законом. Конвенційне право та його тлумачення ЄСПЛ залишає правила допустимості доказів на розсуд держав, з поправкою на вимогу загальної справедливості судового провадження.

Національний припис закону статті 251 КУпАП - встановлює абсолютний характер джерел та змісту доказової інформації по справі «будь-які фактичні дані». Також, на відміну від правил кримінального провадження, КУпАП не містить критеріїв недопустимості доказів.

Під час дослідження письмових пояснень свідка ОСОБА_3 встановлено, що вони відібрані інспектором взводу №2 роти №3 БУПП в Чернігівській області ДПП лейтенантом поліції Ковальчуком М.В. та були написані власноручно свідком ОСОБА_3 , при цьому зміст та правильність викладених пояснень свідок засвідчив своїм підписом.

Пояснення у свідка відібрані у встановленому законом порядку, містять необхідні реквізити, підписані свідком без застережень та в матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що вказане пояснення свідок давав внаслідок впливу на нього.

Згідно вказаних пояснень, остання показала, що «22.02.2025 приблизно о 22:20 год. на АЗС БРСМ невідомі дві особи у алкогольному сп`яніння вчиняли бійку з жінкою. Попередньо о 22 годині громадянин ОСОБА_1 керував т/з Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_1 , маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння, що підтверджується записами відеоспостереження АЗС».

Тому суд робить висновок про відсутність підстав для відхилення письмових пояснень свідка ОСОБА_3 , оскільки з точки зору національної правової доктрини та компаративного методу тлумачення закону, жодна норма права не забороняє суду прийняти як допустимі докази показання очевидців правопорушення, щодо захисту своїх прав та встановлення порядку. Такої заборони не може бути в принципі, оскільки подія правопорушення може трапитись будь-де і будь-коли та очевидцями події можуть бути різні люди, і різних професій.

З тих же підстав, суд не бере до уваги твердження ОСОБА_1 , зафіксовані на відеозаписі про те, що доказів керування ним транспортним засобом немає, поліцейські його не зупиняли, алкоголь вжив, коли приїхав, оскільки свідком ОСОБА_3 з цього приводу було надано письмові пояснення, а також з рапорту інспектора взводу №2 роти №3 БУПП в Чернігівській області ДПП лейтенанта поліції Миколи Ковальчука від 23.02.2025 слідує, що поліцейські прибули за викликом, отже останні і не зупиняли автомобіль Nissan Leaf, д.н.з. НОМЕР_1 , а прибули на місце події саме за викликом, однак факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 підтверджено відеозаписом з камер, розташованих на АЗС, і такий відеозапис було надано працівникам поліції і долучено до матеріалів адміністративної справи.

Дані, що містяться у зазначених вище джерелах доказів, повністю відповідають фактичним обставинам справи та вказують на вину ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України та при складанні зазначених адміністративних матеріалів працівниками поліції не було допущено неповноту чи необ`єктивність в оцінюванні дій правопорушника, тобто наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена наданими та перевіреними у судовому засіданні доказами. Крім того, на цей час ні протоколи, ні викладені в них обставини жодним чином не оспорені особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення, враховуються характер вчиненого правопорушення, дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, в зв`язку з чим є підстави для накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що є достатнім для виховання вищезазначеної особи, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як нею, так і іншими особами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 7, 9, 23, 33, 283, 284 п. 1, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення

п о с т а н о в и в:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у визначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень, відповідно до ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Л.В. Самусь