Справа № 643/9314/24
Провадження № 3/643/441/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2025 м. Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Семенова Я.Ю., розглянувши матеріал, що надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

у с т а н о в и в :

16 серпня 2024 року о 01-33 годині водій ОСОБА_1 , рухаючись по шосе Салтівському, 61, керував транспортним засобом Kia Sorento, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest ARHK0120, та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ» водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими: водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, у судовому засіданні був присутній повноважний захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Самардіна А.О.

12 травня 2025 року через підсистему «Електронний суд» від захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Босої О.О. надійшло клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. У поданому клопотанні захисник зазначив, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП не визнає та заперечує обставини, викладені у протоколі. Зазначив, що за даними протоколу ОСОБА_1 начебто керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, проте як їх можна виявити під час руху транспортного засобу незрозуміло. На жодному з долучених відеозаписів не зафіксовано тих ознак, на які вказує працівник патрульної поліції в протоколі. Більше того, жодним з працівників поліції не було виконано з самого початку вимоги ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки не конкретизовано, яке саме правило дорожнього руху України порушив, на їх думку, ОСОБА_1 . Зауважував, що під час зупинки транспортного засобу поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, як це вимагає ч. 2 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Безпідставна зупинка автомобіля є незаконною. З наявного відеозапису та матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення Правил дорожнього руху, за які його слід було зупиняти, у зв`язку з чим всі наступні вимоги працівників поліції він, як водій, не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Посилався, що мають місце значні розриви у часі між фрагментами, з яких складається загальний відеозапис. Не виключено, що в ці незафіксовані на відео проміжки часу працівники поліції могли вчиняти психологічний тиск на ОСОБА_1 . Посилалася, що матеріали справи свідчать про обізнаність працівників поліції про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем і на нього не поширюються положення Інструкції №1452/735 та Порядку №1103. Військовослужбовці Збройних Сил України в період дії військового стану в України, перебувають цілодобово на службі. Вказані обставини дають підстави вважати, що огляд на стан сп`яніння військовослужбовця проведено не уповноваженою особою та з порушенням вимог ст. 266-1 КУпАП, а отже вважається недійсним. З огляду на викладене, просив справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У судовому засіданні 13 травня 2025 року захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Боса О.О. підтвердила, що ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому правопорушенні відповідно до протоколу серії ААД №899666 від 16.08.2024 не визнає. В обґрунтування обраної позиції посилалася на підстави, про які зазначено у клопотанні про закриття провадження у справі.

У судовому засіданні 05 червня 2025 року захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Самардіна А.О. вважала за можливе проводити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Згідно зі статтею 268 КУпАП, інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не відноситься до правопорушень, за яким присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою, відтак суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши доводи захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, доходить таких висновків.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Положеннями пункту 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України) передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з пунктом 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи з аналізу вказаної норми Закону, вбачається, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, містить декілька кваліфікуючих ознак, за наявності якої/яких, особі може бути інкриміновано вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Так, згідно з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказаною нормою Закону може наступати за:

1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Відповідно до положень п. 2 розділу І зазначеної інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Положеннями п. 6, 7 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно з п. 7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Пунктом 10 розділу ІІ Інструкції встановлено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

У судовому засіданні встановлено, що протокол серії ААД №899666 від 16.08.2024 стосовно ОСОБА_1 складений уповноваженими особами з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується такими доказами:

- відомостями, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №899666 від 16.08.2024;

- актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів Drager Alcotest 6820 ARHK0120, який проводився у зв`язку з виявленими в ОСОБА_1 ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення мови;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким, згідно з яким, у ОСОБА_1 16.08.2024 у результаті огляду, проведеного уповноваженою особою патрульної служби, виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення мови;

- рапортом інспектора роти №6 батальйону №4 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Євгена Чернишова, зі змісту якого убачається, що під час несення служби 16.08.2024 у складі екіпажу 1252 за адресою: м. Харків, шосе Салтівське, біля буд. 61, о 01-33 годині під час дії комендантської години було зупинено транспортний засіб Kia Sorento, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час спілкування з водієм у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення мови. Водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 ARHK0120 у встановленому законом порядку та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ» відмовився. Стосовно водія ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП серії ААД №899666 за порушення п. 2.5 ПДР України. Автомобіль було залишено на місці зупинки без порушень ПДР України. Подія фіксувалася на бодікамери 473199, 475071;

- відеозаписами з бодікамер поліцейських 475071, 473199 до протоколу серії ААД №899666 від 16 серпня 2024 року;

- відеозаписами з відеореєстратора 70Маі до протоколу серії ААД №899666 від 16 серпня 2024 року, на якому зафіксовано рух та зупинку транспортного засобу Kia Sorento, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Що стосується посилань сторони захисту на те, що на жодному з долучених до протоколу відеозаписів у ОСОБА_1 не зафіксовано ознак алкогольного сп`яніння, на які вказує працівник патрульної поліції в протоколі, то суд зважає на таке.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Поняття «виявлення у особи ознак сп`яніння» та «встановлення стану сп`яніння особи» є різними за своїм змістом. Ознаки сп`яніння, які виявляються поліцейським при первинному контакті з особою на місці зупинки, визначаються в результаті візуального огляду особи, її поведінки, запахів тощо, і саме ці ознаки є підставою для пропозиції особі пройти огляд на стан сп`яніння.

Виявлення ознак, як виходить зі змісту діючого законодавства, не потребує проведення будь-яких спеціальних дій з боку поліцейського та складання поліцейським будь-яких документів, є його дискреційними повноваженнями.

В даному випадку працівники поліції, оцінивши поведінку та стан ОСОБА_1 дійшли висновку, що він може перебувати в стані алкогольного сп`яніння, а тому в порядку вимог ПДР України запропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Доводи захисника про те, що з відеозапису убачається, що у ОСОБА_1 відсутні будь-які ознаки алкогольного сп`яніння, суд вважає суб`єктивним сприйняттям обстановки, що склалась. Крім того, суд такі доводи захисника сприймає як спосіб захисту, направлений на уникнення відповідальності.

Щодо посилань сторони захисту на те, що під час зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 поліцейський зобов`язаний був поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, як це вимагає ч. 2 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Безпідставна зупинка автомобіля є незаконною. З наявного відеозапису та матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення Правил дорожнього руху, за які його слід було зупиняти, у зв`язку з чим, на думку захисту, всі наступні вимоги працівників поліції він, як водій, не був зобов`язаний виконувати, суд зважає на таке.

Як убачається з відеозаписів з бодікамер поліцейських, доданих до протоколу серії ААД №899666 від 16.08.2024, при спілкуванні працівників патрульної поліції з водієм ОСОБА_1 поліцейські неодноразово повідомляють останньому, що зупинили керований ним транспортний засіб, позаяк він рухався в комендантську годину (інтервал відеозапису: 01:39:20-01:45:02; 01:48:30-01:48:36; 01:58:40-01:59:10).

Крім того, суд зважає, що незгода водія з причинами зупинки або ненадання працівниками поліції доказів вчинення правопорушення, не позбавляє водія обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та не впливає на причину зупинки.

Аргументи сторони захисту про те, що мають місце значні розриви у часі між фрагментами, з яких складається загальний відеозапис, доданий до протоколу, суд відхиляє, позаяк відеозапис є безперервним та повним.

Щодо посилань сторони захисту на те, що огляд ОСОБА_1 , як військовослужбовця, на стан алкогольного сп`яніння проведено не уповноваженою особою та з порушенням вимог ст. 266-1 КУпАП, відтак має бути визнаний недійсним, то суд зважає на таке.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Відтак, з наведених норм діючого законодавства убачається, що посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України проводиться огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.

У свою чергу, згідно з ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

З досліджених у судовому засіданні відеозаписів убачається, що ОСОБА_1 на прохання працівників поліції пред`явити документи, які підтверджують , що він є військовослужбовцем, зазначає, що надати їх не може, позаяк вони згоріли у 2022 році (інтервал відеозапису: 01:54:10-01:57:50). Водночас, працівниками поліції були викликані на місце зупинки транспортного засобу працівники ВСП, які в подальшому прибули на місце події та були присутні при подальшому спілкуванні з водієм. Більш того, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 в час вчинення правопорушення виконував бойове завдання або безпосередні посадові обов`язки поза межами військової частини з використанням транспортного засобу. Відтак, суд вважає твердження захисту про те, що огляд ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом мав проводитись співробітниками ВСП відповідно до вимог ст. 266-1 КУпАП суб`єктивними та безпідставними.

Крім того, як убачається із матеріалів справи, так як підтвердила у судовому засіданні адвокат Боса О.О., водій ОСОБА_1 чи його захисник не оскаржували дії співробітників патрульної поліції, тобто останні не зверталися до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не зверталися зі скаргою на дії працівників поліції до його керівництва, хоча мали для цього достатньо часу. Тобто, зазначені обставини, унеможливлюють будь-які посилання сторони захисту на незаконність дій працівників поліції під час складення протоколу, акту, направлення чи рапорту або щодо невідповідності відомостей, зафіксованих у цих документах.

Матеріали справи не містять доказів порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколів про адміністративні правопорушення, протоколи складені в установленому законом порядку, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та положень «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» №1395 від 07.11.2015, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853 (з внесеними змінами).

За правилами п. 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР України, зокрема, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, як це закріплено положеннями п. 2.5 ПДР України.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п. 2.5 ПДР України.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з довідкою поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП рядового поліції Ганни Іщенко, відповідно до облікових даних ІПНП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення водія НОМЕР_3 , видане 06.02.2021.

За правилами ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, суд, відповідно до ст. 33 КУпАП ураховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан.

Оцінивши обставини вчинених правопорушень, враховуючи особу порушника, суд вважає, що є підстави для застосування адміністративного стягнення в межах санкцій ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Застосування до ОСОБА_1 такого стягнення буде достатнім для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

З урахуванням викладеного, для запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортним засобом на 1 (один) рік, що є достатньою мірою відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП суд вирішує питання про стягнення з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судового збору в розмірі 605 гривень 60 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, ч. 1 ст. 130, 248, 251, 251, 252, 268, 280, 283 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення порушнику постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати штрафу у передбачений законом строк, може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Салтівський районний суд міста Харкова протягом 10 днів з дня винесення такої постанови.

Суддя : Я.Ю. Семенова