Житомирський апеляційний суд
Справа №296/5803/22 Головуючий у 1-й інст. Шимон Л. С.
Номер провадження №33/4805/51/25
Категорія ч.1 ст.130КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Божок Лілі Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Корольовського районного суду м.Житомира від 02 грудня 2022 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 02 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 01.09.2022 о 00 год 07 хв у м.Житомирі, по вул.Пушкінська, 31, керував транспортним засобом ВАЗ 21140 державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу Drager Alcotest, що підтверджується тестом №223 від 01.09.2022, результат огляду 1.34 проміле. Водія відсторонено від керування транспортним засобом шляхом зупинки транспортного засобу в дозволеному місці, згідно ПДР України, відповідно до ст.266 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Божок Л.В., в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи. Зокрема, зазначає, що до протоколу не долучено висновок результату тестування. Наявним у справі відеозаписом зафіксовано лише перебування ОСОБА_1 у службовому автомобілі, що, на думку захисту, вказує про те, що її підзахисний не керував транспортним засобом та викликає сумніви щодо дотримання працівниками поліції встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння. Також звернула увагу, що ОСОБА_1 не має права керування, а тому не може бути позбавлений такого права.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження захисник посилається на те, що ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні під час ухвалення постанови, її копію вона, як захисник, отримала на свою електронну адресу лише 12.12.2022.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Також, встановлено, що постановою судді Житомирського апеляційного суду від 23.02.2023 за клопотанням ОСОБА_2 зупинено провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП до звільнення його з військової служби.

Постановою судді Житомирського апеляційного суду від 30.12.2024 відновлено провадження у даній справі за апеляційною скаргою адвоката Божок Л.В. на постанову судді Корольовського районного суду м.Житомира від 02 грудня 2022 року.

Повноваження адвоката Божок Л.В. згідно договору про надання правничої допомоги закінчились 31.12.2023, про що остання повідомила суд відповідною заявою (а.с.74).

Розгляд справи неодноразово призначався судом апеляційної інстанції на 26.02.2025, 06.03.2025, 02.04.2025, 07.05.2025, 05.06.2025. При цьому були використані усі засоби щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про місце і час розгляду даної справи. Будь-яких клопотань на адресу суду ОСОБА_1 не надсилав, про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомив.

За таких обставин, з метою недопущення затягування і відкладення судового розгляду на строк, який перевищує строк розгляду справи, встановлений законом, враховуючи практику Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004, «Пономарьов проти України» від 03.04.2008), зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення та у відповідності до положень ч.6 ст.294 КУпАП, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення осіб, що з`явилися у судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, або у закладах охорони здоров`я.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення ним п.2.9 а) Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.

Як правильно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення від 01.09.2022 року, у відповідності до якого ОСОБА_1 01.09.2022 о 00 год 07 хв у м.Житомирі, по вул.Пушкінська, 31, керував транспортним засобом ВАЗ 21140 державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу Drager Alcotest ARLM 0274. Водія відсторонено від керування транспортним засобом шляхом зупинки транспортного засобу в дозволеному місці, згідно ПДР України, відповідно до ст.266 КУпАП (а.с.1); роздруківкою приладу Drager Alcotest 7510 з результатом 1,34 ‰ (а.с.2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно яких результат дослідження - 1,34 ‰, з яким ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його підпис (а.с.5); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.09.2022 (а.с.6); рапортом поліцейського взводу №2 роти №4 БУПП в Житомирській області ДПП Бацюн О. від 01.09.2022 (а.с.4); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 №6216967 від 01.09.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ним ПДР за ч.1 ст.121, ч.2 ст.126 КУпАП (а.с.7); відеозаписом з фіксацією обставин події (а.с.8).

Під час апеляційного розгляду встановлено, що суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності і взаємозв`язку та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

З наявного у матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 безумовно погодився із результатом проведеного огляду на стан сп`яніння із застосуванням спеціальних технічних засобів, про що свідчить підписані ним акт огляду та чек за результатами тестування спеціальним засобом «Драгер 7510», які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення. Даних про те, що ОСОБА_1 наполягав на направленні його для проведення огляду у медичному закладі охорони здоров`я матеріали справи не містять. Незгоди щодо дій працівників поліції водій не виказував, ознайомився зі складеними відносно нього процесуальними документами без будь-яких зауважень.

Сумнівів у доведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом зібраними в матеріалах справи доказами у апеляційного суду не виникає. Зокрема, ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції такий факт не заперечувався. Також останній був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення ПДР під час керування транспортним засобом. Тому, доводи захисту щодо відсутності фіксації факту керування не виключають наявності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та оформлення відносно нього адміністративних матеріалів працівниками поліції не допущено порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, ст.ст.256, 266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання такого огляду недійсним, а складених процесуальних документів - недопустимими доказами.

Доводи стосовно призначеного адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами також не можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги, оскільки санкція статті 130 ч.1 КУпАП є безальтернативною та закон не передбачає можливості не призначати такий вид адміністративного стягнення, навіть і у випадку відсутності відповідного права у особи, яка притягується до адміністративної відповідальності (ч.4 ст.30 КУпАП).

Суд апеляційної інстанції не вбачає порушень норм процесуального права судом першої інстанції щодо розгляду справи у відсутність особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисника та повністю погоджується з мотивами такого процесуального рішення, які детально наведені в оскаржуваній постанові.

Також, апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 не був позбавлений права апеляційного оскарження судового рішення, яке реалізував. Під час апеляційного розгляду були враховані та оцінені всі доводи апеляційної скарги, які він не зміг висловити в суді першої інстанції, а також оцінені докази, наявні в матеріалах справи.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

При розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в:

Клопотання адвоката Божок Лілі Володимирівни про поновлення строку задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Корольовського районного суду м.Житомира від 02 грудня 2022 року.

Апеляційну скаргу адвоката Божок Лілі Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Корольовського районного суду м.Житомира від 02 грудня 2022 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич