Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/834/25
Провадження №3/542/193/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року селище Нові Санжари

Суддя Новосанжарського районного суду Полтавської області Афанасьєва Ю.О., розглянувши матеріали, які складені та надійшли з Відділення поліції №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.51 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А :

14.03.2025 о 09 год. 35 хв. ОСОБА_1 здійснила дрібну крадіжку товарів з магазину «Аврора» в селищі Нові Санжари, вул.Центральна, буд.17, а саме: кава розчинна Якобз Кронат Голд 100г, кава розчинна Якобз Кронат Крафтінг 100г, сироп до кави MONIK, молоко згущене незбиране, напій капучіно Мокате, вершки до кави сухі, засіб для миття посуду Fairy, оцет яблучний натуральний, шоколад молочний Chocoyoco, кава розчинна Le Cafe Gold, іграшка дитяча, шоколад молочний Nice з арахісом, на загальну суму 1242 грн., чим вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст. 51 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердила обставини скоєного правопорушення зазначеними у протоколі, провину визнала повністю, просила суд суворо не карати.

Заслухавши пояснення особи, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАПпровадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №030660 від 30.04.2025 дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 51 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Тобто обов`язковою умовою настання відповідальності за ч. 1 ст. 51 КУпАП є вартість викраденого чужого майна на момент вчинення правопорушення, що не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169розділуIV Податкового Кодексу, для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Станом на 01.01.2025 прожитковий мінімум для працездатної особи становить 3028 грн, таким чином податкова соціальна пільга (неоподаткований мінімум доходів громадян) дорівнює - 1514 грн. Тому 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів станом на 01.01.2025 року становить 757 грн.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні дрібного викраденні чужого майна шляхом крадіжки, підтверджується сукупністю наявних доказів:

- даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 30 квітня 2025 року серії ВАВ № 030660 зі змісту якого вбачається, що 14.03.2025 о 09 год. 35 хв. ОСОБА_1 здійснила дрібну крадіжку товарів з магазину «Аврора» в селищі Нові Санжари, вул.Центральна, буд.17, а саме: кава розчинна Якобз Кронат Голд 100г, кава розчинна Якобз Кронат Крафтінг 100г, сироп до кави MONIK, молоко згущене незбиране, напій капучіно Мокате, вершки до кави сухі, засіб для миття посуду Fairy, оцет яблучний натуральний, шоколад молочний Chocoyoco, кава розчинна Le Cafe Gold, іграшка дитяча, шоколад молочний Nice з арахісом, на загальну суму 1242 грн (а.с. 4),

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.04.2025 року (а.с.5);

-повідомленням т.в.о. начальника СВ ВнП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про те, що вивченням матеріалів ІТС ІПНП ВнП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області №2692 від 30.04.2025 встановлено відсутність достатніх даних про наявність в діянні складу кримінального правопорушення та достатніх підстав для внесення відомостей до ЄРДР, відповідно до вимог ст.214 КПК України та вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП;

-письмові пояснення ОСОБА_1 , якими остання підтверджує, що 14.03.2025, перебуваючи в магазині «Аврора», розташованої по вул.Центральна, 17, в селищі Нові Санжари, таємно викрала товар, а саме каву, сироп, молоко згущене, вершки до кави, засіб для миття посуду, оцет, шоколад, іграшку дитячу;

-письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

-попередній перелік товарів з вказанням вартості викраденого товару та товарний чек;

Як зазначалося вище, частиною 1 ст. 51 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто не перевищує 757 грн 00 коп.

Частина 2 ст. 51 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, відповідальність за ч. 2 ст. 51 КУпАП настає якщо вартість майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто від 757 грн 00 коп. до 3 028 грн 00 коп.

Враховуючи вищенаведене, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.51 КУпАП, оскільки вартість викраденого 14.03.2025 року майна на момент вчинення правопорушення, становить 1242,00 грн, тобто є більше 0,5 та менше ніж два неоподатковувані мінімумі доходів громадян.

Згідно з положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, справи про адміністративні правопорушення, враховуючи, зокрема, розмір та характер стягнень, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.97 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення, згідно з національним законом або міжнародним правом; також не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Судом враховується, що санкція частини 1 ст. 51 КУпАП передбачає відповідальність, у вигляді накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

В свою чергу санкція частини 2 ст. 51 КУпАП передбачає відповідальність накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що у разі перекваліфікації дій ОСОБА_1 з ч. 1 ст. 51 КУпАП на ч.2 ст. 51 КУпАП, порушуються її права та погіршується її становище.

З урахуванням наведеного, суд констатує, що аналіз доказів, які містяться в матеріалах справи дають підстави прийти до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 51 КУпАП є доведеними поза розумним сумнівом та до останньої слід застосувати адміністративне стягнення необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових порушень у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 51 КУпАП.

При накладанні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обираючи вид стягнення, суддя визнає обставиною, що пом`якшує відповідальність, щире розкаяння.

Обставин, що обтяжують відповідальність, не встановлено.

Враховуючи зазначене, з метою виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, а також, запобігання вчиненню нею нових правопорушень, необхідним та достатнім є накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 40-1, ст.51, 276-280, 283, 285 КУпАП суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір за ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 копійок.

Відповідно до частини 2 статті 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня вручення йому постанови, в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Ю.О.Афанасьєва