ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/43/25 Справа № 708/1065/24 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Івахненко О. Г. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., за участі фахівчині в галузі права Гончаренко І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову Чигиринського райсуду Черкаської обл. від 7.11.2024 р., якою ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , не

працює, не одружений, проживає

АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адмінстягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір в розмірі 605,6 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 15.09. 2024 р. в 00:14 год. в м. Чигирині по вул. Б. Хмельницького Черкаської обл. Ш ОСОБА_2 керував автомобілем LEXUS ІS 250, р/номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, фіксування правопорушення проводилось із застосуванням технічних засобів відеозапису без залучення свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та провадження по справі закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адмінправопорушення.

Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, постанова винесена з порушенням матеріального та процесуального права. Судом не повно з`ясовані всі фактичні обставини справи, не надано оцінки доказам, суд не сприяв повному та неупередженому розгляду справи.

Зазначає, що від проходження огляду на стан сп`яніння він не відмовлявся, а лише висловив недовіру приладу, за допомогою якого поліцейський мав намір провести огляд на місці зупинки. Патрульні мають особисту неприязнь до нього, раніше неодноразово зупиняли, виписували штрафи. На відеозаписі зафіксовано, що він погодився пройти огляд в медзакладі, а тому відмова від огляду взагалі - відсутня.

Поліцейським порушено порядок огляду на стан сп`яніння, а тому протокол є недопустимим доказом вини, але суд на це уваги не звернув.

Поліцейські провокували його до відмови і пояснювали, що він може відмовитися від огляду і це може бути причиною до закриття справи, поліцейські вводили його в оману.

В направленні на огляд час його складання вказаний, що не співпадає з дійсністю, направлення йому не озвучувалося, не видавалося, на протязі відеозапису не складалося, але додане до матеріалів. Зазначені в направленні факти свідчать про його недійсність, порушення поліцейським законодавства, оскільки в направленні зазначено про доставку його до закладу охорони здоров`я, результат відмовився, але такого не було, до медзакладу його не доставляли. З протоколом та документами його не ознайомлювали.

Відеозапис не є безперервним, зауважує що він вимагав відвезти його до лікарні, вимірював собі рівень цукру у крові, поліцейські знали про його хворобу на цукровий діабет та те, що він приймає інсулін.

Незафіксований факт відмови, незалучення свідків, лише матеріали поліцейських свідчать про відсутність в його діях складу адмінправопорушення.

Також йому не були роз`яснені його права та обов`язки, процедура огляду, протокол не надано для ознайомлення та не повідомлено про його зміст. Однобічність та формалізований підхід до вирішення справи призвело до винесення необ`єктивної та необґрунтованої постанови.

Зауважує, що на відеозаписі неможливо встановити керування з непристебнутим паском безпеки, не зафіксовано неувімкненого покажчика повороту при зміні напрямку руху, питань щодо полісу страхування, а суд лише переписав ці дані з протоколу. Крім того, його як водія, не відсторонили від керування, що в сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів.

В судовому засіданні суду першої інстанції він не був присутнім, випадково дізнався про прийняте рішення і лише в апеляційній скарзі має можливість надати пояснення суду, а тому просить допитати свідка подій.

Також, представниця апелянта фахівчиня в галузі права ОСОБА_3 надала суду клопотання про долучення до матеріалів нових доказів, а саме копії рішення Христинівського райсуду Черкаської обл. від 23.01.2025 р., якою позов ОСОБА_1 до ГУНП у Черкаській обл., ВПД № 2 ЧРУП ГУНП в Черкаській обл. задоволено повністю. Скасовано постанову серії БАД № 912486 від 15.09.2024 р. про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП про накладення на нього адмінстягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн., провадження по справі закрите за відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності.

Правопорушник ОСОБА_4 належним чином повідомлений про час та місце розгляду його апеляційної скарги, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши що відвідати судове засідання не може з причини загострення хронічного захворювання, тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без участі правопорушника ( а. пр. 67).

Перевіривши матеріали адмінсправи, заслухавши фахівчиню в галузі права ОСОБА_3 , яка підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити, з підстав які в ній зазначені, допитавши свідка ОСОБА_5 , перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не-обґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адмінправопорушення складається відповідно до ст. ст. 254 - 256 КУпАП.

Однак, суд, який розглядав справу, зазначених вимог закону не виконав.

Суд першої інстанції повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адмінправопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення, але суд розглянув справу без участі правопорушника, а тому поза його увагою залишилися обставини які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 та 3 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адмінправопорушення.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічна норма міститься і в п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 9.11.2015 р. №1452/735.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адмінправопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адмінвідповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адмінвідповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адмінправопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адмінправопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адмінправопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Ст. 62 Конституції України закріплює правило, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і встановлення у визначений законом спосіб перебування особи у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або відмову особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Для того щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, інакше протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення ПДР України та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія» .

Для визначення терміну «керування транспортним засобом» апеляційний суд застосовує п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Апеляційний суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні в повному обсязі докази, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення.

Суд першої інстанції, як на докази вини ОСОБА_1 послався на протокол про адмінправопорушення серії ААД № 348428 від 15.09.2024 р., а також на постанову про накладення адмінстягнення по справі про адмінправопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване в неавтоматичному режимі БАД № 912486 від 15.09.2024 р. за ст. 36, ч. 2 ст. 122, ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП ( а. пр. 5). Проте ця постанова про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за цими статтями КУпАП скасована судовим рішення, а саме постановою Христинівського райсуду Черкаської обл. від 23.01.2025 р., провадження по справі закрите за відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності (а. пр. 52-56), тому що відомості, які містяться в постанові про адмінправопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог ПДР України і, відповідно, наявність адмінправопорушень. Постанова про притягнення позивача ( ОСОБА_1 ) до адмінвідповідальності не є доказом вчинення ним адмінправопорушення, оскільки за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення. Будь-яких доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом без пристебнутого ременя безпеки, ненадання полісу обов`язкового страхування транспортного засобу та не ввімкнення покажчика повороту при зміні напрямку руху, відповідачі ( Головне управління Національної поліції у Черкаській обл., Відділ поліцейської діяльності № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській обл.) не надали, твердження позивача про відсутність такої події та неоформлення адмінматеріалів поліцейським за вказаним фактом на місці зупинки не спростували.

Постанова Христинівського райсуду Черкаської обл. від 23.01.2025 р. набрала законної сили.

Як зазначено у протоколі про адмінправопорушення, ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, а саме «від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або у найближчому медзакладі водій відмовився».

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно відеозапису, ОСОБА_1 відмовився від застосування технічного приладу «Драгер», за допомогою якого поліцейський мав намір провести огляд на місці зупинки, сказав що хоче пройти огляд в медичному закладі та здати там аналізи, але поліцейським прийняв рішення скласти протокол про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки.

Згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

ОСОБА_1 скористався цим правом та обрав проходження огляду в закладі охорони здоров`я. Відеозапис беззаперечно підтверджує ці обставини. Він відмовився від використання «Драгера» та висловив бажання здати аналізи і пройти огляд в медичному закладі.

Апеляційний суд звертає увагу, що єдиною підставою для складання працівниками поліції протоколу про адмінправопорушення може бути висловлена вербальним шляхом усвідомлена відмова водія як від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами і від огляду під час його проведення безпосередньо в закладі охорони здоров`я.

Допитаний судом апеляційної інстанції свідок ОСОБА_5 пояснив, що 15.09.2024 р., ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся, висловив недовіру приладу за допомогою якого поліцейський мав намір провести огляд на місці зупинки, поросив пройти огляд в медзакладі, але поліцейські склали протокол про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки.

Тобто, покази цього свідка узгоджуються із обставинами, які зафіксовані на відеозаписі.

Слушними є доводи апеляційної скарги про те, що в направленні зазначено про доставку ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я, результат відмовився, однак останнього працівники поліції до медзакладу не доставляли, з протоколом та документами по справі не ознайомлювали.

Відповідно до п. 8 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вона наведена у додатку 1 до цієї Інструкції.

Ці вимоги нормативних актів працівниками поліції не були виконані.

При складанні протоколу особі, яка притягається до адмінвідповідальності, працівниками поліції роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка в протоколі.

Ці вимоги закону працівниками поліції не були виконані.

Із переглянутих судом апеляційної інстанції відеоматеріалів встановити факт того, що ОСОБА_1 15.09.2024 р. керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або в найближчому медичному закладі - неможливо.

Апеляційний суд дійшов до висновку, що докази, на які послався суд першої інстанції, є непереконливими та ґрунтуються на припущеннях.

З огляду на наявні істотні порушення при проведенні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та складанні за його результатами протоколу про адмінправопорушення, який не було вручено ОСОБА_1 , тому апеляційний суд визнає вказаний протокол та додані до нього матеріали недопустимими доказами, як такі, що отримані з істотним порушенням вимог КУпАП.

Будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, які б поза розумним сумнівом вказували на наявність у діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За таких обставин, вважаю, що всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення слід тлумачити на його користь.

Переглядом відеозапису апеляційний суд не вбачає в діях поліцейських провокації до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, тому що вбачається, що вони пояснювали що відмова від огляду буде мати наслідком притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП, а не закриття справи, тому в цій частині доводи апеляції є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Аналіз матеріалів даного провадження свідчить, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 за ч. 1ст. 130 КУпАП, не дотримався вимог закону, а тому доводи апеляції є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що працівниками поліції при складенні протоколу про адмінправопорушення були істотно порушенні вимоги КУпАП та Інструкції, а суд першої інстанції при розгляді справи на ці порушення не звернув уваги, не перевірив докази належним чином, що в подальшому призвело до прийняття незаконного рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адмінправопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адмінправопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Чигиринського райсуду Черкаської обл. від 7.11.2024 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.