Єдиний унікальний номер 719/372/25
Номер провадження 3/719/217/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області в складі:

судді - Луців О.В.,

за участі секретаря Марчук А.І.,

особи правопорушника ОСОБА_1 ,

захисника - Марчук Д.П.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Відділення поліції №1 (м. Сокиряни) Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

18 квітня 2025 року о 12 год. 25 хв. в м. Новодністровськ, на а.д.Т0211 19 500, водій ОСОБА_1 керував т/з VOLVO V50, номерний знак НОМЕР_1 , під час перевірки документів на стаціонарному блокпості в м. Новодністровськ було виявлено явні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови та порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився на місці зупинки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні повністю не визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення та пояснив, що 18 квітня 2025 року був зупинений працівниками прикордонної служби та поліції на стаціонарному блок-пості м. Новодністровськ з метою перевірки документів. Після того як прикордонники оглянули автомобіль ОСОБА_1 , працівники поліції почали ставити провокативні питання з приводу місцезнаходження дорожніх знаків та їх позначення. Між правопорушником та інспектором Нараєвським А.Ю. виникла суперечка з приводу порушення ОСОБА_1 правил зупинки на знак «Стоп», у зв`язку з чим останній запитав в інспектора, чи той здійснює фіксацію на боді-камеру. Працівник поліції відповів, що його камера не включена, але вони можуть пройти в стаціонарне приміщення посту та передивитись на встановлених на посту стаціонарних камерах, де ОСОБА_2 було порушено Правила дорожнього руху.

Правопорушник повідомив, що бажає звернутись із скаргою на дії інспектора ОСОБА_3 до старшого наряду. В подальшому ОСОБА_1 звернувся до інспектора Шуляка Д.В., який був старшим в наряді, щоб поскаржитись на дії інспектора Нараєвського А.Ю., однак старший наряду почав змінювати тему розмови та перевіряти документи на транспортний засіб, який був на іноземній реєстрації. Пізніше поліцейський Д.В. повідомив, що правопорушнику необхідно пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, оскільки він має почервоніння обличчя та збуджений стан.

ОСОБА_1 вважає, що інспектори Шуляк Д.В. та ОСОБА_3 порушили вимоги чинного законодавства, не роз`яснивши йому, яким чином буде проходити процедура огляду, а тому він не довіряв працівникам поліції та відмовився від проходження медичного огляду. Правопорушник стверджує, що інспектор ОСОБА_4 запропонував йому проїхати на власному автомобілі до закладу охорони здоров`я, не надав йому другий екземпляр направлення на медичний огляд, акт проведення огляду, не забезпечив права на захист, тому ОСОБА_1 не довіряв працівникам поліції і не бажав їхати з ними для проходження медичного огляду через численні порушення ними посадових інструкцій, при цьому хотів пройти огляд на місці.

В судовому засіданні підтвердив, що керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, але з мотивів, описаних вище. За два-три тижні до 18.04.2025 року приймав заспокійливе гідазепам.

Окрім того, додав, що зафіксовані на відеозаписі розмови велися із різними людьми, які надавали правопорушнику правову допомогу в телефонному режимі, він не оскаржував дії інспекторів, так як вважав це неефективним та не мав достатньо часу.

В судовому засіданні інспектор поліції ОСОБА_3 пояснив, що 18.04.2025 року склав протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №304184 стосовно ОСОБА_1 . У складенні протоколу йому допомагав інспектор ОСОБА_4 , який має більше досвіду роботи із планшетним пристроєм, а ОСОБА_3 в цей час перевіряв реєстраційні дані водія, транспортного засобу, складав фабулу адміністративного правопорушення. Зауважив, що із самого початку спілкування із ОСОБА_1 його бодікамера не була увімкнена, оскільки має не велику ємність акумулятора, і окрім того всі дії працівників поліції фіксуються на стаціонарну камеру, встановлену на блок-пості. Зауважив, що спільно із працівниками прикордонного наряду зупиняють кожен транспортний засіб, що в`їжджає до м. Новодністровськ, перевірять автомобіль та водіїв. Вважав, що водій ОСОБА_1 порушив правила зупинки на знак, тому пояснював останньому, де і як він повинен був зупинитися. Після цього між ними почалась суперечка з приводу порушення водієм Правил дорожнього руху, внаслідок чого інспектор ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_6 пройти на стаціонарний блок-пост, щоб на відеофіксації передивитись момент зупинки водія., на що останній відмовився. Тоді інспектор ОСОБА_5 запропонував повторно пройти до блок-посту, що передивитись, де ОСОБА_7 зупинився на знак «Стоп», але правопорушник пояснив, що буде скаржитись.

В подальшому у водія були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння - розширені зіниці, бліда шкіра. Працівник поліції пояснив, що правопорушнику надавалась можливість викласти свої письмові заперечення.

В судовому засіданні інспектор Шуляк Д.В. пояснив, що інспектором ОСОБА_3 18.04.2025 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №304184 стосовно ОСОБА_1 . Обидва інспектори поліції заступили в той день в наряд, старшим в якому був ОСОБА_4 . Посадовими інструкціями не заборонено сприяти у складенні протоколу про адміністративне правопорушення іншому інспектору поліції, які несуть службу в спільному наряді. Окрім того, перед початком зміни працівникам поліції видається лише один планшетний пристрій, закріплений за конкретним працівником поліції, тому всі оформленні матеріали в даний день, підписуються тим працівником поліції, за яким рахується даний планшетний пристрій. Зауважив, що інспектор ОСОБА_3 розпочав недавно службу в органах поліції, тому інспектор Шуляк Д.В. допомагав йому при складенні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Поліцейський Шуляк Д.В. підтвердив, що причиною зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 був стаціонарний блок-пост, однак при з`ясуванні інспектором Нараєвським А.Ю. у правопорушника порядок зупинки його перед знаком «Стоп», поліцейський А.О. виявив у водія ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння. Інспектор ОСОБА_4 заперечував, що пропонував водію проїхати до закладу охорони здоров`я на особистому транспортні (хоча це і не заборонено інструкцією), оскільки біля блок-поста був припаркований службовий автомобіль. Підтвердив, що водій скаржився на інспектора ОСОБА_5 щодо невірного трактування ним місця зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 перед знаком «Стоп», проте інспектор ОСОБА_4 в усній формі пояснив правопорушнику підстави зупинки та порядок зупинки перед знаком, внаслідок чого вважав, що дана ситуація вже вирішена.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, пояснення працівників поліції, правопорушника, дійшов наступного.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАПвстановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, надані наступні докази:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №304184 від 18.04.2025 року, в якому викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зокрема останнім порушено п. 2.5 ПДР України;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння з відмовою;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- довідка, відповідно до якої ОСОБА_1 отримував (має) посвідчення водія на право керування транспортними засобами НОМЕР_2 від 20.05.2022.

- відеозапис, з якого вбачається, що у розмові з працівником поліції ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, йому було роз`яснено наслідки такої відмови, а саме, що в такому випадку буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Водію неодноразово пропонували викликати швидку допомогу, якщо він погано себе почуває, досить тривалий час ОСОБА_1 спілкувався по телефону, отримуючи юридичні консультації, йому декілька разів пропонували підписати протокол про адміністративне правопорушення, роз`яснили права, передбачені ст.. 268 КУпАП та положення ст.. 63 КУ. Даний відеозапис є безперервним та починається із моменту складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Окрім того, згідно з вищевказаним відеозаписом при оформленні адміністративних матеріалів водій не висловлював жодного разу причини відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, бажання пройти такий огляд на місці, порушення працівниками поліції інструкції при складенні протоколу, порушення права на захист ОСОБА_1 .

Наведені докази узгоджуються між собою щодо місця та обставин вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та свідчать, що у його діях наявний склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

У відповідності до пункту 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР України.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пункт 2.5. Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За невиконання вимог цього пункту Правил передбачено адміністративну відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкції), а також «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103 (Далі Порядок).

Згідно зі ст. 2 Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Доводи ОСОБА_1 про безпідставність зупинки транспортного засобу суд вважає хибними з огляду на таке.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. У подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, що є загальновідомим фактом, та діяв на час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 3 Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

Згідно з п.п. 5, 6, 7 ч.1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану:

- запроваджувати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комендантську годину (заборону перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень), а також встановлювати спеціальний режим світломаскування;

- встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів;

- перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до п. 24 ч. 1ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

З наведеного вбачається, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

Тому, суд вважає, що в умовах воєнного стану працівники поліції мають право на проведення перевірки документів в осіб, з метою запобігання правопорушень, з огляду також на ті обставини, що зупинка водія була здійснена на стаціонарному блок-посту при в`їзді в контрольований прикордонний район.

Суд звертає увагу, що причина зупинки транспортного засобу була відображена у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому доводи ОСОБА_1 про не порушення ним Правил дорожнього руху, а відтак безпідставність зупинки транспортного засобу, є необґрунтованими.

Стосовно заперечень ОСОБА_1 щодо порушень при складанні протоколу.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №304184 від 18.04.2025 року відповідає вимогам статті 256 КУпАП, серед яких дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за вчинене правопорушення тощо.

Розбіжності у ознаках наркотичного сп`яніння, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та направленні на проходження медичного огляду, являються лише технічною опискою та не можуть слугувати правовою підставою для закриття провадження у справі з підстав відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, на думку суду, участь інспектора Шуляка Д.В. в оформленні протоколу про адміністративне правопорушення не може ставити під сумнів дійсність протоколу про адміністративне правопорушення, з огляду також на той факт, що інспектор Нараєвський А.О. складав фабулу протоколу, перевіряв транспортний засіб та водія по базах МВС, підписував протокол та інші адміністративні матеріали. Тому допомога іншого працівника поліції з одного поліцейського наряду в оформленні документів не може свідчити про недійсність таких документів, оформленим іншим інспектор поліції, якщо ніхто не ставить під сумнів справжність підпису в такому протоколі.

Відповідно до п.2,4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Зазначеними нормами закону встановлено, що поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, керуючись вищенаведеним переліком ознак алкогольного сп`яніння, самостійно визначає наявність чи відсутність підстав у особи для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З матеріалів справи, зокрема даних протоколу про адміністративне правопорушення, письмових пояснень ОСОБА_1 , пояснень інспекторів Нараєвського А.О. та ОСОБА_4 , вбачається, що поліцейським у водія були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння.

Вирішення наявності чи відсутності вищевказаних ознак відноситься до виключної компетенції поліцейського, який керуючись загальносуспільними нормами зовнішнього вигляду особи, яка не перебуває в алкогольному сп`янінні, на власний розсуд визначає наявність чи відсутність ознак такого сп`яніння.

Отже, доводи ОСОБА_1 про відсутність у нього ознак наркотичного сп`яніння носять суб`єктивний характер.

Стосовно доводів захисника про невручення йому направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння та не роз`яснення йому належним чином процедури проходження такого огляду, суд зазначає наступне.

З відеозапису, долученого працівниками поліції до матеріалів справи вбачається, що на пропозицію працівника поліції проїхати до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, а отже твердження правопорушника про те, що йому не було надано направлення на проведення медичного огляду не можуть бути розцінені судом, як істотне порушення порядку проведення медичного огляду, оскільки направлення водія на проведення медичного огляду, яке складає поліцейський є підставою для лікаря провести відповідний медичний огляд і, відповідно, таке направлення складається у випадку коли водій погоджується пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, в той же час ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я, а тому відсутність такого направлення не має будь-яких правових наслідків.

Суд звертає увагу, що обов`язок проходити огляд на стан сп`яніння виникає у водія не з моменту вручення йому направлення на проходження відповідного огляду, а в силу вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України з моменту висловлення відповідної вимоги працівником поліції як до водія транспортного засобу.

Окрім цього, законодавством не передбачено вручення письмового направлення до закладу охорони здоров`я з метою проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки такий огляд проводиться у присутності поліцейського, який має забезпечити доставку особи, яка погодилася на проходження відповідного огляду. Також положення Інструкції № 1452/735 не містять вимог щодо надання копії направлення водію з метою його огляду та виявлення стану сп`яніння. Відомості, що містяться у направленні заносяться у журнал реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також, слід зауважити, що положення Інструкції № 1452/735 не закріплюють імперативу щодо транспортного засобу, яким повинен бути доставлений правопорушник для проходження медичного огляду, а лише встановлює обов`язок працівників поліції забезпечити супроводження водія до закладу охорони здоров`я.

Відтак, доводи ОСОБА_1 щодо відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння через порушення працівниками поліції вимог інструкції щодо вручення направлення та його суб`єктивного сприйняття щодо транспортного засобу, яким він має бути доставлений в лікарню, є безпідставними та неспроможними.

Посилання ОСОБА_1 , що при складанні адміністративних матеріалів йому не були роз`ясненні права, передбачені ст.268 КУпАП, ст.. 63 Конституцією України, та порушено право на захист спростовуються відеозаписом, який було досліджено в судовому засіданні, на якому містить фіксація телефонних розмов водія із декількома особами, що, зі слів ОСОБА_1 , надавали йому правову консультацію, об`єктивно достатня кількість часу для таких розмов, пропозиція інспектора викликати карету швидкої допомоги у випадку погіршення стану здоров`я водія, постійні очікування зі сторони поліцейського завершення телефонних розмов ОСОБА_1 , прийняття ним ліків, неодноразова пропозиція підписати протокол, роз`яснення наслідків його не підписання.

Крім того слід зазначити, що право на захист виникає не в момент зупинення водія, а з моменту складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та роз`яснення прав, оскільки в справі про притягнення до адміністративної відповідальності рішення приймає суд, а не працівники поліції. Працівниками поліції було роз`яснено право особи користуватися юридичною допомогою адвоката. Дане право було реалізоване ОСОБА_1 , тому вважаю, що у даному випадку не порушено її право на захист.

Невизнання вини особою, яка притягається до адміністративної відповідальності суд розцінює, як специфічний, обраний особою, спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, за яке передбачене суворе стягнення у виді значного штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29червня2007року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Посилання ОСОБА_1 на те, що працівники поліції порушили порядок проведення його огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки не пропонували йому пройти такий на місці зупинки транспортного засобу, на увагу суду не заслуговують, враховуючи таке.

У пункті 4 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції N 1452/735 від 09.11.2015 року зазначено ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чидуже розширенізіниці, які нереагують насвітло; сповільненістьабо навпакипідвищена жвавістьчи рухливістьходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктом 7 зазначеної Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно з п. 12 Інструкції у разінаявності підставвважати, що водійтранспортного засобуперебуває устані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Перевірка на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише в медичних закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення лабораторного дослідження біоматеріалу.

Оскільки у ОСОБА_1 працівники поліції виявили ознаки наркотичного сп`яніння, які передбачені в пункті 4 розділу I Інструкції N 1452/735 від 09.11.2015 року, на місці зупинки транспортного засобу, однак провести такий огляд за допомогою лабораторного дослідження біоматеріалу на місці неможливо, тому працівники поліції обґрунтовано пропонували йому пройти такий у медичному закладі в лікаря-нарколога.

Стосовно доводів правопорушника про відсутність відео фіксації зупинки транспортного засобу, не увімкнення бодікамери із самого початку, а лише з моменту складення протоколу про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 31 Закону України „Про Національну поліціюполіція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

У ст. 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотриманняПравил дорожнього руху.

У п.п. 1 п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999 передбаченого, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до п. 6 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх

справ України 07.11.2015 № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, обов`язково фіксується саме відеозапис відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, однак вищевказаною інструкцією для відсутності заперечень щодо дійсності процедури проведення такого огляду не покладається обов`язок здійснювати поліцейськими відео фіксацією з моменту зупинки транспортного засобу.

З огляду на те, що ОСОБА_1 не заперечував керування транспортним засобом до моменту його зупинки і на безперервному відео з бодікамери інспектора Нараєвського А.О. вбачається відмова водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та наслідки такої відмови, суд вважає, що наявність в матеріалах справи відеозапису правопорушення з етапу оформлення адміністративних матеріалів не порушує право ОСОБА_1 та відповідає вимогам Інструкції №1395.

Недотримання поліцейським вимог Інструкції №1026 не має наслідком закриття провадження з підстав відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при умові достатності доказів в їх сукупності для підтвердження факту вчинення водієм вищевказаного адміністративного проступку.

Відеозапис містить обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.

Відсутність акту відсторонення особи від керування транспортним засобом не спростовує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки, так і медичному закладі.

Будь яких порушень з боку працівників патрульної поліції, які б вказували на незаконну зупинку чи незаконне направлення на огляд, під час судом не встановлено.

Крім того, суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу. Доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколах про адміністративні правопорушення та додатках до нього матеріали справи не містять. Доводи правопорушника про те, що він не мав часу оскаржити такі дії і вважав таке оскарження неефективним, суд розцінює як неспроможні та необґрунтовані.

Відтак, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується повно та всебічно дослідженими судом доказами у їх сукупності.

Згідно довідки ВП №1 (м. Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області №51253-2025 від 21.04.2025р. ОСОБА_1 протягом 2024-2025 років до адміністративної відповідальності притягувався.

Суд враховує, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 , що підтверджено довідкою ВП №1 (м. Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області №51253-2025 від 21.04.2025 року.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність винного, не встановлено.

Майнова шкода, вчиненим адміністративним правопорушенням, не заподіяна.

Враховуючи вищенаведене, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його поведінку до та після вчинення адміністративного правопорушення, обставини вчинення правопорушення, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, відсутність майнової шкоди, вважаю, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки такий вид адміністративного стягнення буде достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VІ від 08.07.2011 року у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності стягується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі ч.1 ст. 130 КУпАП, керуючись ст. ст. 27, 30, 33-35, 38, 40-1, 221, 276, 277, 280, 283-285, 294, 298-300, 303, 307-308, 317, 321 КУпАП, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_3 ) винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000, 00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 605, 60 грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок), на користь держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Чернівецького апеляційного суду через Новодністровський міський суд Чернівецької області.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України. У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Строк звернення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення такої постанови. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Суддя: