ПОСТАНОВА

іменем України

10 червня 2025 року місто Сколе

Суддя Сколівського районного суду Львівської області Микитин В.Я., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , її захисника адвоката Гороха В.В., розглянувши справу за матеріалами, котрі надійшли від Відділення поліції № 3 Стрийського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 , з вищою освітою, заміжньої, має на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючої керівницею гуртка у Сколівському центрі дитячої та юнацької творчості Сколівської міської ради, встановленими законодавством України пільгами не користується, раніше протягом року до адміністративної відповідальності не притягалася,

за ч. 3 ст. 184 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 ухилилася від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання свого прийомного сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 25.04.2025 року близько 11:00 год., перебуваючи на території Сколівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 2 ім. Стефанії Вітрук, що знаходиться по вул. М. Шашкевича, 2, у м. Сколе Стрийського району Львівської області, викурював електронну сигарету POD-системи VAPORESSO, котра заправляється рідиною для вейпінгу, тобто будучи неповнолітнім у віці від чотирнадцяти до шістнадцяти років, вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи двічі належно та завчасно повідомленою про місце, дату та час розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, з`явилася в останнє з призначених судових засідань, у присутності свого захисника адвоката Гороха В.В., свою провину в інкримінованому їй адміністративному правопорушенні за ч. 3 ст. 184 КУпАП не визнала. Після роз`яснення їй змісту ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, надала пояснення, згідно з котрими дійсно їх з чоловіком ОСОБА_3 прийомний п`ятнадцятилітній син ОСОБА_2 , який є учнем 9-го класу, та 25.04.2025 року близько 11:00 год., перебуваючи на території Сколівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 2 ім. Стефанії Вітрук, що знаходиться по вул. М. Шашкевича, 2, у м. Сколе Стрийського району Львівської області, викурював електронну сигарету POD-системи VAPORESSO. Однак вона заперечує, що прийомний син вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, та за вчинення котрого він не може бути притягнений до відповідальності в силу недосягнення ним шістнадцятирічного віку, оскільки відповідальність за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП настає лише за куріння тютюнових виробів у заборонених для цього місцях, натомість прийомний син викурював електронну сигарету, котра не відноситься до тютюнових виробів. Зазначила, що нею з чоловіком ОСОБА_3 створені усі належні умови для життя, виховання та навчання прийомного сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сімейна атмосфера у домі сприяє формування в останнього відповідальності, поваги до інших і прагнення знань, вона постійно цікавиться навчанням та поведінкою прийомного сина. Щодо описаної події, то мав місце радше виняток з правил, попадання прийомного сина під поганий вплив однолітків. Наголошує на тому, що в їх прийомній сім`ї проходять час-від часу перевірки компетентних служб, й під час жодної з таких перевірок не виявлено фактів неналежного виконання нею як прийомною матір`ю своїх обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання свого прийомного сина, а, навпаки, підтверджено належне виконання нею відповідних обов`язків. Тому переконана, що в її діянні відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у цій справі підлягає закриттю.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвокат Горох В.В., висловив позицію про відсутність у даному випадку у діянні його підзахисної, заразом його ж дружини ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, з огляду на викладені останньою обставини, а також з огляду ще й на те, що інспекторкою СЮП ВП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області старшою лейтенанткою поліції Циб Н.Г. при складенні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 184 КУпАП, не конкретизовано, що мова йде про ухилення від виконання «прийомною мамою» обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання свого «прийомного сина», та яких саме передбачених ст. 150 та ч. 2 ст. 256-2 СК України обов`язків, як і не конкретизовано, який саме Закон України забороняє викурювання електронних сигарет у громадському місці, та норми котрого були порушені прийомним сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Наголошує на некомпетентності інспекторки СЮП ВП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області старшої лейтенантки поліції Циб Н.Г., яка не вміє оформляти протоколи про адміністративні правопорушення, а також на неправомірності дії начальниці Служби у справах дітей виконавчого комітету Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області ОСОБА_4 , яка не вміє захищати права дітей, так як виявивши факт куріння двома учнями на території навчального закладу електронних сигарет, замість того, щоб це припинити, повідомила про подію СЮП ВП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області, а тому такі дії вказаних службових осіб у сукупності призвели до незаконного притягнення ОСОБА_1 як прийомної матері одного з цих дітей, до адміністративної відповідальності та порушення прав цих дітей, у зв`язку з чим ним ініційовано питання про професійну придатність вказаних службових осіб, а особливо начальниці Служби у справах дітей виконавчого комітету Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області ОСОБА_4 .. Усе це в сукупності, має наслідком неможливість визнання суддею такого протоколу про адміністративне правопорушення в якості належного та допустимого доказу на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, а тому на підставі цього протоколу ОСОБА_1 не може бути притягнута до названої відповідальності, що, відповідно, є підставою для закриття провадження у цій справі про адміністративне правопорушення на підставі пункту 1 ст. 247 КУпАП. Відтак, адвокатом Горохом В.В. попередньо 06.06.2025 року у системі «Електронний суд» було сформовано клопотання про закриття провадження у цій справі у зв`язку із відсутністю у діянні його підзахисної ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Неповнолітня особа, який є потерпілим від інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 184 КУпАП, - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи двічі належно та завчасно повідомленим про місце, дату та час розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, у судові засідання не з`являвся, про причини своєї неявки суддю не повідомляв, будь-яких заяв чи клопотань у цій справі не подавав.

Суддя, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши позицію захисту, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин цієї справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого висновку.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП). Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи. Висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

За змістом ч. 2 ст. 256-2 СК України, прийомні батьки несуть обов`язки по вихованню та розвитку дітей, передбачені у ст. 150 цього Кодексу.

Так, статтею 150 СК України закріплюються такі обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до частин 1 та 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Статтею 35 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що особи, винні у порушенні вимог законодавства про охорону дитинства, несуть цивільно-правову, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законів України.

Диспозиція ч. 1 ст. 175-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а також в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради.

Диспозиція ч. 3 ст. 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, за вчинення їх неповнолітніми дітьми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених у частинах 3 або 4 ст. 173-4 цього Кодексу.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи прийомною матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому 05.01.2025 року виповнилося п`ятнадцять років та який ще не досяг шістнадцятирічного віку, наведених вище вимог законодавства не дотрималася, так як її вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, у розумінні наведених вище приписів статей 245, 251-252 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами, зокрема такими:

- протоколом про адміністративне правопорушення на бланку серії ВАД № 453888, котрий складений 25.04.2025 року інспекторкою СЮП ВП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області старшою лейтенанткою поліції Циб Н.Г. відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 184 КУпАП у чіткій відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення вимог чинного СК України та Закону України «Про охорону дитинства»;

- копією свідоцтва про народження неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого виконавчим комітетом Потіївської сільської ради Радомишльського району Житомирської області 02.02.2010 року на бланку серії НОМЕР_2 ;

- копією рішення виконавчого комітету Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області від 28.10.2024 року за № 1154 «Про влаштування на виховання та спільне проживання у прийомну сім`ю ОСОБА_5 дитини позбавленої батьківського піклування, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 »;

- копією договору про влаштування дитини, позбавленої батьківського піклування, на виховання та спільне проживання у прийомну сім`ю, № 1, укладеного 01.11.2024 року між Сколівською міською радою Стрийського району Львівської області в особі міського голови ОСОБА_6 та прийомними батьками ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про забезпечення діяльності прийомної сім`ї, до якої влаштована дитина, позбавлена батьківського піклування, - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- долученими до вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення матеріалами перевірки по виявленому начальницею Служби у справах дітей виконавчого комітету Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області ОСОБА_4 факту від 25.04.2025 року, разом із довідкою інспекторки СЮП ВП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області старшої лейтенантки поліції Циб Н.Г про її результати, котрою загалом підтверджуються обставини щодо ухилення ОСОБА_1 від виконання нею обов`язків щодо виховання свого прийомного сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 25.04.2025 року близько 11:00 год., перебуваючи на території Сколівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 2 ім. Стефанії Вітрук, що знаходиться по вул. М. Шашкевича, 2, у м. Сколе Стрийського району Львівської області, викурював електронну сигарету POD-системи VAPORESSO, котра заправляється рідиною для вейпінгу на нікотині, тобто будучи неповнолітнім у віці від чотирнадцяти до шістнадцяти років, вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.

Беручи до уваги вищевикладене, суддя вважає, що в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, оскільки має місце вчинення її прийомним сином неповнолітнім ОСОБА_2 у віці від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, і таке не відноситься до порушень, передбачених у частинах 3 або 4 ст. 173-4 цього Кодексу. Одночасно суддя не приймає до уваги пояснення, надані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, щодо неможливості несення відповідальності її прийомним сином ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП в силу викурювання ним електронної сигарети, а не звичайної із вмістом тютюну, та, як наслідок, неможливості несення вже нею як прийомною матір`ю, відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП, оскільки зазначені пояснення є неспроможними із зібраними у матеріалах цієї справи доказами, повністю їм суперечать. Суддя вважає, що такі пояснення ОСОБА_1 , як і позиція захисту у цій справі в цілому, спрямовані на уникнення ОСОБА_1 встановленої законом відповідальності та можливості накладення на неї адміністративного стягнення.

Так, щодо відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 175-1 КУпАП за куріння у заборонених місцях, то суддя наголошує, що з 11.07.2022 року в Україні почала діяти заборона на будь-яке куріння у громадських місцях. Так, Закон України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» передбачає заборону куріння тютюнових виробів для нагрівання у визначених законом місцях нарівні з цигарками, кальянами та електронними сигаретами. Окрім того суддя враховує, що електронні сигарети, також відомі як вейпи, хоча й не містять тютюну, проте вони містять нікотин, котрий виробляється з тютюнового листя. Вейпи використовують рідину, котра нагрівається і перетворюється в пару, що вдихають. Рідина може містити нікотин, а також пропіленгліколь, гліцерин і ароматизатори, що є загальновідомими фактами.

Відтак суддя не приймає до уваги твердження сторони захисту про те, що відповідальність за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП настає за куріння у заборонених для цього місцях лише тютюнових виробів, оскільки стороною захисту не враховано положення згаданого вище Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», а куріння у заборонених для цього місцях електронних сигарет, у поєднанні з діючими імперативними нормами Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП. Іншими словами, якщо виходити з описаної позиції сторони захисту у наведеній частині, то в Україні можна викурювати електронні сигарети у будь-якому місці, та ще й дітьми, оскільки відповідальності за такі дії, на помилкове переконання сторони захисту, не встановлено, так як зміни до ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, задля уникнення усіляких протиріч з цього приводу, ще досі не внесено.

При цьому, як уже йшлося вище, диспозиція ч. 3 ст. 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, за вчинення їх неповнолітніми дітьми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, а тому, наполягання сторони захисту на некомпетентності інспекторки СЮП ВП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області старшої лейтенантки поліції Циб Н.Г., яка не вказала у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 184 КУпАП про порушення її прийомним сином положень Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», що, на їх переконання, має наслідком не розкриття диспозиції названої статті, є надуманими, та на увагу судді не заслуговують.

Не заслуговують на увагу судді й твердження сторони захисту про неправомірні, на їх думку, дії начальниці Служби у справах дітей виконавчого комітету Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області ОСОБА_4 , яка, виявивши факт куріння двома учнями на території навчального закладу електронних сигарет, повідомила про подію СЮП ВП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області та ініціювала проведення відповідної перевірки, оскільки такими своїми діями, з метою також запобігання повторення виявленого факту у майбутньому й присікання куріння вейпів дітьми, та ще й заборонених місцях, вона навпаки, діяла в інтересах та задля захисту дітей, які в описаних обставинах, як і в межах справ про адміністративні правопорушення, вважаються потерпілими.

Своєю чергою, твердження сторони захисту про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 184 КУпАП інспекторкою СЮП ВП Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області старшою лейтенанткою поліції Циб Н.Г. не вказано тієї обставини, що ОСОБА_1 є прийомною матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спростовуються змістом фабули (викладу адміністративного правопорушення) такого протоколу, де про це чітко вказано. До того ж, навіть у випадку протилежного, така обставина не впливає жодним чином на наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, відповідальність за вчинення котрого несуть не лише батьки, але й особи, які їх замінюють.

Отож, вирішуючи питання про накладення стягнення за вчинення правопорушення, суддя дотримуючись вимог статей 23, 33 КУпАП, в силу яких стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, санкція ч. 3 ст. 184 КУпАП передбачає накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , яка раніше протягом року до адміністративної відповідальності, у тому числі й за вчинення правопорушення даного типу, не притягалася, ступінь її вини, сімейний стан, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують її відповідальність, суддя висновує, що на неї як на прийомну матір неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слід накласти стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.. На переконання судді, застосування такого заходу, як штраф у вказаному розмірі, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які дані, котрі б підтверджували звільнення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від сплати судового збору, а, відтак, слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення на таку особу адміністративного стягнення, у розмірі 605 грн. 60 коп..

Керуючись статтями 9, 33-35, 40-1, 175-1, 184, 221, 245, 251-252, 268, 276, 279-280, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Копію цієї постанови слід протягом трьох днів вручити під розписку або вислати особі, щодо якої її винесено, про що зробити відповідну відмітку у справі.

З платіжними реквізитами для оплати штрафу в гривнях та справляння судового збору можна ознайомитись за вебсторінками: https://sv.lv.court.gov.ua/sud1320/gromadyanam/recvizutu_raxunku_derz_budzet/ та https://sv.lv.court.gov.ua/sud1320/gromadyanam/tax/.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова набирає законної сили з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, за наслідками розгляду справи по суті.

Визначений спеціальним законом строк пред`явлення даної постанови до виконання щодо стягнення штрафу та щодо справляння судового збору, тривалістю в три місяці, вважається перерваним та встановлюється з дня припинення або скасування введеного в Україні воєнного стану.

Суддя Володимир МИКИТИН