ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
05 червня 2025 рокуСправа №: 695/1050/25
Номер провадження 3/695/768/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Бойко Н.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, які надійшли від Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, РНОКПП в матеріалах справи відсутній, інваліда 1-ї групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ухилився від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній 05.03.2024 року близько 11 години 10 хвилин в ЗОШ № 5, за адресою м. Золотоноша по вул. Баха, 57, наніс декілька ударів рукою у верхню частину ноги та живіт однокласниці ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що спричинило фізичного болю та нецензурно висловлювався в її бік, що завдало психологічної шкоди.

Своїми діями гр. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав частково та пояснив, що ініціатором конфлікту в класі була ОСОБА_4 , а не його дитина. Вважає, що син емоційний, але шкоди нікому завдавати не хотів, син перебуває на внутрішньошкільному обліку у зв"язку з порушенням дисципліни.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Згідно ч.1 ст.152 Сімейного кодексу України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Диспозицією ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно ч. 2 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що дії ОСОБА_1 за ознаками ч. 2 ст. 184 КУпАП кваліфіковані вірно, та вина його у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП знайшла своє повне підтвердження в суді на підставі зібраних та досліджених по справі доказів, а саме:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 028170 від 06.03.2025 згідно якого ОСОБА_1 ухилився від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній 05.03.2024 року близько 11 години 10 хвилин в ЗОШ № 5, за адресою м. Золотоноша по вул. Баха, 57, наніс декілька ударів рукою у верхню частину ноги та живіт однокласниці ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що спричинило фізичного болю та нецензурно висловлювався в її бік, що завдало психологічної шкоди. ОСОБА_1 при складанні працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.184 ч.2 КУпАП був присутній, копію даного протоколу отримав. Зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1 не зазначав, в протоколі підписався та зазначив, що вину визнає не повністю, але по факту проведемо розмову з цього приводу. Син вибачився і пообіцяв, що інцедент не повториться. Відтак, з урахуванням викладеного, суд приймає протокол про адміністративне правопорушення як належний і допустимий доказ;

- рапортом інспектора сектору «Служба освітньої безпеки» Золотоніського РВП ГУНП у Черкаській області А. Гаврилової, згідно якої 06.03.2025 р. під час несення служби на території Золотоніської ЗОНІ 1-ІII ступенів № 5, за адресою АДРЕСА_2 , до неї звернувся з заявою громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_3 про те, що 05.03.2025 року донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , учениця 8 класу ЗОШ № 5 (мати - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителька АДРЕСА_3 , тимчасово не працює) звернулася зі скаргою про те, що однокласник, учень 8 класу ЗОШ № 5 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , завдав їй фізичного болю, а саме наніс удари руками по стегновій частині ноги, живіт. Також нецензурно висловлювався в бік ОСОБА_7 , говорив образливі слова, що могло завдати психологічної шкоди. Дану подію було зафіксовано на мобільний телефон ОСОБА_4 . Тілесних ушкоджень малолітній не завдано, та заявник не буде звертатися до судово-медичної експертизи. Малолітній ОСОБА_8 перебуває на внутрішкільному обліку, через що було скликано раду профілактики в Золотоніській ЗОШ №5;

- протоколу прийняття заяви про вчинення правопорушення від 06.03.2025;

- характеристикою на учня 8-го класу Золотоніської ЗОШ № 5 ОСОБА_9 , згідно якої ОСОБА_8 стоїть на внутрішньошкільному обліку у зв`язку з порушенням дисципліни та правил поведінки в закладі освіти. За цей час учень продовжує конфліктувати з учителями, не завжди виконує вказівки педагогів, сперечається, перекривляє. Має зауваження з боку адміністрації школи через порушення шкільного статуту (грубе ставлення до оточуючих, недотримання правил поведінки, пошкодження шкільного майна). У ОСОБА_10 спостерігається прогресуюча емоційна нестабільність, схильність до імпульсивних вчинків. Часто він демонструє неповагу до старших, не визнає авторитету вчителів. Водночас у спілкуванні з однолітками буває товариським, уміє маніпулювати, згуртовувати навколо себе однокласників і учнів інших класів, які також мають проблеми з поведінкою. Користується серед них «авторитетом». ОСОБА_10 продовжує вести себе зверхньо із вчителями, провокує інших дітей на дії, спрямовані на створення неробочої обстановки в класі. Адміністрація школи, класний керівник та шкільний психолог регулярно проводять профілактичні бесіди з учнем та його батьками. Позитивних інтересів та зацікавленості у спорті ОСОБА_10 виявляє, захоплюється футболом. Варто звернутися до практикуючого психолога для корекції емоційного стану та мотивації до навчання, для виправлення поведінки та підвищення відповідальності за власні дії;

- письмовими поясненнями ОСОБА_5 , згідно яких 05.03.2025 року, його донька ОСОБА_7 прийшла до дому зі школи та почала ображатися, що її ображає однокласник ОСОБА_11 та повідомила, що він ображав її нецензурними словами та наніс удар в область стегна та живота. На зауваження ніяк не реагував. ОСОБА_5 відмовився від звернення до судово-медичного експерта, але просив батька кривдника притягнути до адміністративної відповідальності.

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 згідно яких 05.03.2025 року, вона поскаржилась своєму батьку ОСОБА_5 , що ОСОБА_8 , її однокласник під час перерви наніс їй удари рукою по стегновій частині ноги, вона просила припинити, оскільки їй було боляче, а ОСОБА_10 почав нецензурно на неї висловлюватися та наносити ще удари руками. Потім він зняв її кросівок та почав буцати його по класу. Крім цього, додала, що ОСОБА_8 і раніше нецензурно на неї висловлювався та це впливало на її психологічний стан та самооцінку, оскільки і інші однокласники підтримуючи ОСОБА_10 говорили на неї образливі слова. Дані дії ОСОБА_10 вона знімала на телефон, який потім показала батькам.

- письмовими поясненнями ОСОБА_12 згідно яких 05.03.2025 року, на перерві після третього уроку ОСОБА_4 її однокласниця прилягла їй на ноги, а ОСОБА_8 підійшов та вдарив її рукою по ногах, після чого ОСОБА_13 попросила припинити такі дії, а ОСОБА_10 почав нецензурно на неї виловлюватися та почав ще сильніше бити її по ногах, на що ОСОБА_13 було дуже боляче. Крім цього, зазначила, що і раніше ОСОБА_8 нецензурно виражався в бік ОСОБА_4

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 згідно яких 05.03.2025 року на перерві після третього уроку, коли він зайшов то побачив, що біля його портфелю знаходяться дівчата ОСОБА_4 та ОСОБА_14 та він спитав, що вони роблять біля його портфелю, на що ОСОБА_7 вдарила його своєю ногою та пішла за свою парту. Після чого він прибіг до ОСОБА_7 , яка лежала на ногах у ОСОБА_15 та вдарив її по нозі, після чого зняв з ноги кросівок та забрав його.

- копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_1 , виданого Золотоніським відділом ДРАЦС у Золотоніському районі Черкаської області 20.08.2024.

- копією постанови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області справа № 695/4233/24, провадження 3/695/2422/24 від 13 грудня 2024 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП підтверджується відеозаписом з телефону потерпілої ОСОБА_3 , що були досліджені у судовому засіданні.

Тобто зазначений відеозапис підтверджує обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказаний відеозапис надає можливість повно та об"єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку ОСОБА_9 .

Будь-яких даних, які б спростовували обставини, що підтверджуються вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суду не надано.

Досліджені докази послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності їхнього розуміння обставин, з приводу яких вони отримані, добровільності та істинності позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні, і підстав їм не довіряти у суду немає.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю взаємоузгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, та наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Перевіркою матеріалів провадження порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не встановлено, поліцейським протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 028170 від 06.03.2025 відносно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Суд зазначає, що підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 184 КУпАП, обґрунтовані та визначені законом.

Доводи, зазначені під час розгляду даної справи з боку ОСОБА_1 , а саме часткове визнання вини, не спростовують події правопорушення, не впливають на висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.184 КУпАП.

Судом не встановлено порушення фундаментальних прав і свобод ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, та вину його у вчиненому доведено поза розумним сумнівом.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов"язкова до застосування як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини.

Зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.

У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015, заява № 10705/12) ЄСПЛ відзначив таке: «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою, така доведеність може випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Європейський суд з прав людини у складі Великої палати у рішенні по справі «OHalloran and Francis v. The United Kingdom» [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У рішенні «Шмауцер протии Австрії» від 23.10.1995 року ЄСПЛ зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Поряд з цим, ЄСПЛ відносить до кримінально-правової санкції й позбавлення прав на управління транспортним засобом, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй в провину, мати достатньо часу для підготовки свого захисту, отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї, обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов"язку доводити свою непричетність до вчинення порушення (рішення ЄСПЛ у справі «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року).

Системний аналіз вищезазначеної практики ЄСПЛ свідчить про те, що гарантії ст.6 Конвенції поширюються також на осіб, які вчинили діяння, що відповідно до національного законодавства хоч і не є злочинами, але визнаються кримінальними у конвенційному значенні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, що підтверджується зібраними доказами, які на переконання суду є належними та допустимими.

При накладенні стягнення, суддя відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення та особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення гр. ОСОБА_1 згідно ст. 34 КУпАП судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення згідно зі ст. 35 КУпАП, є повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 184 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2025 року складає 605,60 грн.

Доказом того, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору суду є копія довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААГ № 424134 від 27.09.2023 року, згідно якої ОСОБА_1 є інвалідом 1 групи.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, 40-1, 184, 256, 268, 280-287, 307, 308 КУпАП ,ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.184 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення особі постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у десятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя Бойко Н.В.