Справа №: 272/527/25
Провадження № 3/272/236/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року

Суддя Андрушівського районного суду Житомирської області Чуб І.А., розглянувши у вікритому судовому засіданні в м.Андрушівка справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

працюючої:генеральний директор

ТОВ "Андрушівський маслосирзавод",

зареєстрованої та проживаючої :

АДРЕСА_1 ,

раніше не притягувалася до адміністративної

відповідальності,-

за ст. 163-1 ч.1 КУпАП, -

встановив :

07.05.2025 року при проведенні документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Андрушівський маслосирзавод» (код згідно з ЄДРПОУ -30873067), що розташовано за адресою: 13400, Житомирська область, Бердичівський район, м. Андрушівка, вул. Лисенка, буд. 10, за період діяльності з 01.10.2019 по 31.12.2024 з метою контролю за дотриманням вимог податкового, валютного та іншого законодавства, з 01.10.2019 по 31.12.2024 з метою контролю за дотриманням вимог законодавства по єдиному соціальному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування встановлено, що генеральний директор ТОВ «Андрушівський маслосирзавод» - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) вчинила порушення пункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 138.1,

пункту 138.2, пункту 138.3 статті 138, підпункту 139.2.1, підпункту 139.2.2 пункту 139.2 статті 139 підпункту 140.5.11 пункту 140.5 статті 140 Податкового кодексу України від 02.12 2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), статті 1, статті 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (із змінами та доповненнями), Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку №16 «Витрати», який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318 «Про затвердження Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку» та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248 (із змінами та доповненнями) Національне положення (стандарт) бухгалтерського

обліку №1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затверджений наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 №73, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 28.02.2013 №336/22868, у результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1464520 грн., підпункту 44.1, пункту 44.3, пункту 44.5 статті 44, пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-У1 (із змінами та доповненнями), п.52.2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-У1 (із змінами та доповненнями); ст.336 пп.4.2 п.4 "Бухгалтерський облік та звітність" розділу 1 Наказу

N578; п.6.6, п.6.7 ст.6 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 N88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за N168/704, в результаті чого занижено податок на додану вартість всього у сумі 91741 грн. за квітень 2020 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнала в повному обсязі та пояснила, що з актом перевірки від 07.05.2025 року згодна. Враховуючи, що правопорушення було вчинено 31.12.2024 року просила провадження в адміністративній справі відносно неї закрити в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Захисник Супруненко О.І. вказала, що з порушенням згідні, заявила клопотання про закриття провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, так як правопорушення було вчинено 31.12.2024 року.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.163-1 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення №171 від 07.05.20215 року;

- актом документальної планової виїзної перевіркеи податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи від 07.05.2025 року №9657/06-30-07-05/30873067 .

Таким чином, аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 163-1 ч.1 КУпАП, повністю та об`єктивно знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду.

Дії ОСОБА_1 кваліфікуються за ст. 163-1 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення вірно.

Вирішуючи клопотання захисника та ОСОБА_1 про закриття провадження у справі в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, суд зазначає наступне.

Судом в ході судового рзгляду встановлено, що правопорушення було вчинено за період діяльності з 01.10.2019 року - 31.12.2024 року, тобто квітень 2020 року, 31.12.2024 року.

Згідно приписів ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

За таких обставин у даному випадку необхідним є встановити, чи вчинене ОСОБА_1 правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, є триваючим та чи не пропущені строки накладення на нього адміністративного стягнення.

Триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану, за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 804/401/17 та від 11.12.2018 у справі № 242/924/17.

Зважаючи на наведене, приходжу до висновку, що адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , не носить характер триваючого та враховуючи, що за даними протоколу про адміністративне правопорушення мало місце квітень 2020 року, 31.12.2024 року, тобто з моменту його вчинення пройшло більше трьох місяців, на даний час закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, визначені у ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Згідно п.7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи вищенаведені вимоги, оскільки з дня вчинення правопорушень минуло більше трьох місяців та виходячи із вимог ст. 38 КУпАП України, вважаю за необхідне провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 34, 35, 38, 247 п.7, 283, 284, 285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адіміністративного правопорушення, передбаченого ст.163-1 ч.1 КУпАП та провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.163-1 ч.1 КУпАП закрити на підставі ст.247 п.7 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд на протязі десяти днів з дня винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя:І. А. Чуб