КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М. за участю захисника Харчука О.П., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу захисника Харчука Олександра Петровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 27 лютого 2025 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 27 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 09.12.2024 о 00:10 в місті Ірпінь по вулиці Гостомельське шосе 47, керував транспортним засобом Renault Scenik, номерний знак НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови та ходи. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, 09.12.2024 о 00:10 в місті Ірпінь по вулиці Гостомельське шосе, будинок 47, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Renault Scenik номерний знак НОМЕР_1 не вибрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку та не впорався з керуванням, здійснив наїзд на перешкоду, а саме на металевий паркан, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення передбачене ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою Ірпінського міського суду Київської області від 27 лютого 2025 року, захисник Харчук О.П. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Ірпінського міського суду Київської області від 27 лютого 2025 року скасувати, провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Апелянт обґрунтовує свої доводи тим, що висновки суду першої інстанції про його винуватість не відповідають фактичним обставинам, оскільки не знайшли свого підтвердження дослідженими доказами, позаяк поліцейськими під час складання та оформлення матеріалів допущено ряд порушень, які вказують на відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Так, захисник звертає увагу на те, що поліцейськими порушено порядок направлення водія на огляд з метою визначення стану сп`яніння, оскільки на місце події поліцейські прибули 09.12.2024 року о 00 год. 27 х., натомість вимога про проходження огляду була висунута ними о 02 год. 46 хв., тобто поза межами двох годин з моменту встановлення підстав для такого огляду; для огляду ОСОБА_1 направлено до КНП «Вишгородська центральна районна лікарня», яка знаходиться на значній відстані від місця зупинки транспортного засобу та не є найближчим медичним закладом, у зв`язку з чим, відмова ОСОБА_1 від огляду на стан наркотичного сп`яніння у цьому медичному закладі, не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом в матеріалах справи відсутні, натомість з відеозапису долученого до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 заперечує факт керування транспортним засобом; працівники поліції здійснювали тиск на ОСОБА_1 заважали надавати пояснення щодо обставин ДТП.

Також, апелянт звертає увагу на те, що з урахуванням усталеної практики ЄСПЛ, розгляд справи про адміністративне порушення без участі сторони обвинувачення є неприпустимим, а суд першої інстанції фактично перебрав на себе обов`язки щодо підтримання обвинувачення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника Харчука О.П., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, у тому числі відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не ставиться під сумнів в апеляційній скарзі, а тому відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП перегляду в апеляційній інстанції не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підлягає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення 9.12.2024 серії ААД № 791466, 09.12.2024 о 00:10 в місті Ірпінь по вулиці Гостомельське шосе 47, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Scenik, номерний знак НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю із порожнини рота, порушення мови та ходи. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і порушень при його складанні, що стали би підставою для скасування постанови суду, не встановлено.

Обставини, викладені у протоколі, підтверджуються долученими до нього доказами: даними електронного рапорту поліції щодо події, яка трапилася 09.12.2024; даними письмового направлення водія ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння; даними акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу; даними відеозаписів з нагрудної камери працівників поліції, які містяться на DVD диску, на яких зафіксовано неодноразові відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Зазначені докази у повній мірі відповідають критеріям належності та допустимості та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у передбаченому законом порядку.

З оскаржуваної постанови суду убачається, що судом першої інстанції у повній мірі перевірено та надано оцінку доводам сторони захисту щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в тому числі і тим доводам, які апелянт наводить в апеляційній скарзі.

Так, на переконання апеляційного суду, судом першої інстанції обгрунтовано встановлено, що доводи порушення поліцейськими порядку огляду водія на стан сп`яніння, визначеного статтею 266 КУпАП, є передчасними.

Так, з електронного рапорту поліції, який долучено до матеріалів справи убачається, що на місце події, за викликом, екіпаж поліції прибув 09.12.2024 о 00:27:22. Відмітка про виконання виклику, згідно електронного рапорту, надійшла о 02 годю 18 хв. При цьому, Вимога поліцейського пройти огляд на визначення стану сп`яніння дійсно озвучена ОСОБА_1 , згідно відеозапису, о 02 год. 46 хв. В той же час, боді-камера поліцейського є портативним засобом, у якій може здійснюватися корегування дати та часу, а електронна система рапортів поліції є стаціонарною системою з базами даних на відповідних серверах, у зв`язку з чим, доведеною є дата та час вчинених адміністративних правопорушень, зафіксованих саме у електронній системі рапортів поліції, а доводи сторони захисту щодо невідповідності часу та незаконності вимоги щодо проходження огляду на визначення стану сп`яніння після спливу двох годин, є способом сторони захисту скористатися ймовірною технічною невідповідністю боді-камери для уникнення відповідальності.

Крім того, вказівка поліцейського в направленні на огляд ОСОБА_1 до медичного закладу на заклад, який не є найближчим, не може свідчити про істотне порушенням норм ст. 266 КУпАП, не є визначальним під час встановлення вини ОСОБА_1 та не може слугувати беззаперечним доказом відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наявності інших допустимих доказів.

Щодо доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не перебував за кермом транспортного засобу, то вони спростовуються наявними в матеріалах справи відеозаписами, якими встановлено, що по приїзду поліцейських на місце дорожньо-транспортної пригоди біля пошкодженого автомобіля ОСОБА_1 перебував сам та дійсно заперечував факт керування транспортним засобом. При цьому з відеозаписів убачається, що подія трапилася в нічний час та навколо пошкодженого автомобіля відеозаписом не зафіксовано жодної іншої особи крім ОСОБА_1 . Також, відеозаписом зафіксовано пояснення ОСОБА_1 про обставини скоєння ДТП, а згодом ОСОБА_1 розповідає обставини керування автомобілем, дорожньо-транспортної пригоди. При цьому, спілкування вільне, без жодних ознак будь-якого примусу.

З огляду на дані, що зафіксовані на відеозаписах, а також сукупність письмових доказів, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого суду про те, що за кермом транспортного засобу перебував саме ОСОБА_1 та інкриміновані у протоколах правопорушення, були вчинені саме ним.

Переконливих доказів, які б спростовували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, до суду апеляційної інстанції надано не було.

Посилання апелянта на те, що розгляд справи судом першої інстанції без участі сторони обвинувачення, є порушенням вимог безпосередності, не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства.

Обґрунтованих доводів, які стали би безумовними підставами для закриття провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Отже, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, дав оцінку кожному доказу із наведенням відповідних мотивів та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, належним чином вмотивувавши своє рішення.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Харчука Олександра Петровича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ірпінського міського суду Київської області від 27 лютого 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О. М. Сітайло

Справа № 33/824/2100/2025 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Білогруд О.О.

Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.