єдиний унікальний номер справи 546/384/25
номер провадження 3/546/172/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі судді Зіненка Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає по АДРЕСА_1 , не працює, РНОКПП НОМЕР_1 , 01 червня 2024 року Сектором поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області притягався до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП,

за ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

установив:

20 квітня 2025 року о 23 годині 28 хвилини по вул. Старокиївська, 7 в м. Решетилівка ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Golf, н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законодавством порядку на місці. За результатами тесту цифровий показник становив 1,43%. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п. 2.9.а) Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також 20 квітня 2025 року о 23 годині 28 хвилини по вул. Старокиївська, 7 в м. Решетилівка ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Golf, н.з. НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п. 2.1.а) Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постановою суду від 06 травня 2025 року адміністративні матеріали про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП об`єднано в одне провадження.

У судовому засіданні 27 травня 2025 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину не визнав, зазначив, що 20 квітня 2025 року о 23 годині 28 хвилини автомобілем Volkswagen Golf він не керував, оскільки вони з товаришами його штовхали. Оскільки було темно, то включили світло фар. При цьому він не перебував за кермом указаного автомобіля, а штовхав його просто тримаючись за кермо. Факт вживання алкогольних напоїв не заперечував. Коли працівник поліції підійшов, він сів на водійське місце автомобіля. Щодо письмового визнання вини, яке міститься у матеріалах справи, зазначив, що змушений був його написати, оскільки у іншому випадку працівники поліції погрожували затримати його та відвезти до відділу поліції. На підтвердження викладених обставин просив викликати у якості свідка ОСОБА_2 , який проживає по АДРЕСА_2 .

Допитаний у судовому засіданні 04 червня 2025 року свідок ОСОБА_2 , який був попереджений про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України, суду повідомив, що 20 квітня 2025 року вони з друзями виїхали на автомобілі до магазину «АТБ», де вживали алкогольні напої. Спочатку вони думали залишити там автомобіль, але потім вирішили відкотити його додому, оскільки не було тверезого водія. Коли вони його штовхали, то за кермом автомобіля ніхто не перебував, ОСОБА_1 тримав кермо через відчинене вікно водійських дверей. Щоб автомобіль не сильно розганявся, то вони його притримували.

Суд, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши матеріали справи, доходить наступних висновків.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП органом, який ініціював притягнення особи до адміністративної відповідальності було надано:

чек тестування ОСОБА_1 приладом Alcotest від 20 квітня 2025 року, в якому заначено, що результат тестування становив 1,43 проміле алкоголю (а.с. 1);

протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 306904 від 21 квітня 2025 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому зафіксовано: дату, час, місце і суть вчиненого правопорушення (а.с. 2);

акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначено, що за результатами проведеного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, проба позитивна 1,43 проміле (а.с. 3);

протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 306925 від 21 квітня 2025 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, в якому зафіксовано: дату, час, місце і суть вчиненого правопорушення (а.с. 11);

копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2730125. Згідно з вказаною постановою, 01 червня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20400,00 грн (а.с. 12);

довідку СПД № 1 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, в якій зазначено, що посвідчення водія серії НОМЕР_3 , яке видане на ім`я ОСОБА_1 , анульоване. У подальшому ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія (а.с. 5, 14);

DVD-диски із відеофайлами (а. с. 7, 16).

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Даючи оцінку наданим доказам та поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає за доцільне звернути увагу на наступне.

Згідно з п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно пункту 6 розділу І цієї Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Частинами 1, 2 статті 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Із оглянутих у судовому засіданні відеозаписів судом установлено наступне. Так, відеофайл «Бурич» відтворюється у значно пришвидшеному режимі. Також на даному відеофайлі видно світло фар автомобілів, один із яких рухався повільніше. При наближенні даного автомобіля було установлено, що цей автомобіль не рухався своїм ходом, а його штовхали. Дану обставину неодноразово підтверджував і ОСОБА_1 під час спілкування з працівником поліції та інші присутні біля нього особи, що установлено із відеофайлів «0000000_000000_3053_0057C» та «0000000_000000_3554_0058C». Чи знаходився хтось у цей час за кермом автомобіля визначити неможливо.

При цьому суд звертає увагу, що із наданих відеофайлів суд ураховує лише їх звукову частину, з якої можливо встановити наявність спілкування між ОСОБА_1 (як було установлено у подальшому) та працівником поліції з приводу зазначених у протоколах обставин, оскільки зображення відеофайлів майже повністю затемнене, де подекуди прослідковуються обриси людини чи об`єкту.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлює юридичну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У пункті 27 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним

засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1.1. Правил дорожнього руху механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна.

Отже рух своїм ходом транспортного засобу, на думку суду, має бути саме рух за допомогою двигуна.

Щодо буксирування слід звернути увагу, що штовхання автомобіля із застосуванням фізичної сили не вважається буксируванням, оскільки відповідно до пункту 1.1. Правил дорожнього руху буксирування - це переміщення одним транспортним засобом іншого транспортного засобу, яке не належить до експлуатації автопоїздів (транспортних составів) на жорсткому чи гнучкому зчепленні або способом часткового навантаження на платформу чи на спеціальне опорне пристосування.

Таким чином під керуванням транспортним засобом, на думку суду, потрібно розуміти вчинення певних послідовних дій з метою приведення транспортного засобу до руху (заведення двигуна, початок руху) аж до його зупинки, тобто щоб керувати транспортним засобом потрібно на ньому рухатись (привести в дію) і тільки тоді починається виконуватись об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, визначеного ст. 130 КУпАП. Однак суд уважає, що не виключено і вчинення даного адміністративного правопорушення особою шляхом керування транспортним засобом, який рухається із незаведеним двигуном за допомогою інших осіб чи шляхом самостійного кочення, коли така особа, перебуваючи на водійському сидінні, виконує функції водія, змінюючи напрямок та швидкість руху транспортного засобу.

У інших випадках, зокрема у випадку переміщення автомобіля з одного місця до іншого шляхом його штовхання, виключається відповідальність за керування у стані алкогольного сп`яніння.

Судом установлено, що доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про те, що він не перебував за кермом під час штовхання автомобіля іншими особами, а штовхав його, тримаючись за кермо, дослідженими у судовому засіданні доказами не спростовані та підтверджуються показаннями свідка.

З огляду на викладене, ураховуючи, що ОСОБА_1 під час штовхання транспортного засобу фактично не здійснював керування транспортним засобом у розумінні статті 130 КУпАП, суд уважає, що у даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями п. 2.1. а) Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Диспозиція ч. 4 ст. 126 КУпАП встановлює юридичну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

У зв`язку тим, що судом не було установлено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, то у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Норми статті 280 КУпАП визначають обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Так, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Суд при оцінці наявних у справі доказів враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Отже, враховуючи сукупність вищевикладених обставин, суд вважає, що матеріали справи відносно ОСОБА_1 не містять належних та допустимих доказів його вини у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочатим, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Тобто, за сукупності вищевикладених та встановлених обставин у їх взаємозв`язку, суд доходить висновку, що розпочате адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та за ч. 5 ст. 126 КУпАП слід закрити у зв`язку з відсутністю складу вищевказаних адміністративних правопорушень.

На підставі викладеного, та керуючись статтею 62 Конституції України, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», статтями 7, 126, 130, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП, суд,-

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, передбачених частиною 5 статті 126 КУпАП та частиною 1 статті 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.В. Зіненко