Провадження №3/522/3729/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Єршова Л.С., розглянувши матеріали, направлені з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Із матеріалів адміністративної справи вбачається, що ОСОБА_1 13.04.2025 року о 15.10 год., знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська №21, чинив злісну непокору законній вимозі поліцейського, яка виражалася у відмові працівнику поліції пред`явити документи, які дають право керувати транспортним засобом, чим порушив п.2.1 (2.4) ПДР України.

За цим фактом співробітниками поліції стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №505147 від 13.04.2025 року за ст.173 КУпАП.

Належним чином повідомленийОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, із наявними у них доказами, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.185 КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

З даної норми вбачається, що указане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції. Вимоги працівника поліції та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані.

При цьому суддя звертає увагу, що злісну непокору законному розпорядженню або вимозі необхідно відрізняти від захисту особою своїх прав. Відповідно до ст.185 КУпАП підставою для притягнення до адміністративної відповідальності повинна бути злісна непокора лише законному розпорядженню або вимозі працівника поліції. Отже, непокора розпорядженню або вимозі, що суперечать закону або не передбачені ним, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

В той же час, у порушення вищевказаних вимог законодавства, у складеному відносно ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано суть правопорушення, а саме не зазначено яким нормативним актом передбачено законність вимог поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, оскільки ст.185 КУпАП є бланкетною нормою Закону, не вказано яке правопорушення вчинив ОСОБА_1 , у зв`язку з чим не реагував на вимогу працівника поліції припинити це правопорушення, та в чому конкретно полягала злісна непокора вище зазначеного громадянина такій вимозі, що є невід`ємною частиною об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення.

Ці обставини свідчать про те, що інспектором патрульної поліції не в повній мірі викладено суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, оскільки фабула даного правопорушення не конкретизована, не розкрито її зміст у повному обсязі, та фактично відсутній виклад саме злісної непокори законному розпорядженню працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків.

Інших обставин у протоколі про адміністративне правопорушення, та у матеріалах справи не відображено, у зв`язку з чим відсутні підстави для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 порушення ст.185 КУпАП, про які зазначено у вище указаному протоколі про адміністративне правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення не були зазначені свідки, що можуть підтвердити обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

До протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не були долучені відеозаписи, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення.

Працівники поліції при оформленні матеріалів адміністративної справи не долучили до протоколу про адміністративне правопорушення ні одного доказу на підтвердження обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення відповідальність за яке, передбачена ст.185 КУпАП.

При оформленні матеріалів працівник поліції не приєднав будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 вчинив вказане адміністративне правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ст.185 КУпАП. Доказів того, що ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку суду не надано.

На підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, в діях ОСОБА_1 надано такі докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №505147 від 13.04.2025 року складений на ОСОБА_1 ;

- протокол серії АП318 №006617 від 13.04.2025 року про адміністративне затримання.

З огляду на викладене, вбачається, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази на підтвердження обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, так як додані докази поліцейським до протоколу відносяться до іншої особи, при цьому, хоча протокол і є одним із доказів, але його самостійності недостатньо для винесення постанови в межах встановленої санкції статті КУпАП.

Інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували суть адміністративного правопорушення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення, особою, яка його склала, всупереч обов`язку, визначеного ч.2 ст.251 КУпАП, суду не надано.

Між тим, обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07 листопада 2002 року по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08 лютого 2011 року по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

На підставі зазначеного, суддя приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, та відсутня подія зазначеного адміністративного правопорушення.

Тому суддя вважає необхідним закрити адміністративне провадження.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, 280, п.3 ч.1 ст.284, ст.185 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Суддя Л.С. Єршова