Справа № 135/666/25
Провадження № 3/135/262/25
ПОСТАНОВА

іменем України

03.06.2025 м. Ладижин Вінницька область

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Волошина Т.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

12.04.2025 інспектором ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Закревським О.А. було складено протокол серії ЕПР1 № 298547 про те, що водій ОСОБА_1 12.04.2025 о 18 год 40 хв в м. Ладижин по вулиці Наконечного керував автомобілем марки «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування даним видом транспортного засобу, вчинено вдруге на протязі року, що було кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнав. У наданих суду поясненнях він зазначив, що на вказаному у протоколі транспортному засобі він дійсно перебував 12.04.2025 близько 18:40 разом зі своїм знайомим, проте автомобіль перебував у нерухомому стані стояв припаркованим обабіч дороги. За словами ОСОБА_1 , він не здійснював керування автомобілем у жодній формі, двигун транспортного засобу був вимкнений, і жодних дій, які могли би свідчити про фактичне керування (зокрема, рух автомобіля, тримання керма під час руху тощо), ним не вчинялося. Він також пояснив, що знайомий, на автомобілі якого вони перебували, зупинився з метою короткого відпочинку, й сам ОСОБА_1 сів на водійське сидіння лише на декілька хвилин, не маючи на меті керування, а тим паче руху транспортного засобу.

Окрім того, ОСОБА_1 наголосив, що інспектор поліції, який складав протокол, не був очевидцем фактичного руху автомобіля, а зробив відповідні висновки лише з огляду на його перебування на місці водія. Зазначив, що на вимогу працівника поліції він не чинив опору, проте неодноразово наголошував, що транспортним засобом не керував.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд приходить до наступних висновків.

За змістом статті 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями статті 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно з статтею 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та ін.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Диспозиція частини 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті.

Водночас в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про вчинення протягом року ОСОБА_1 порушень, передбачених частинами другою четвертою статті 126 КУпАП, а отже відсутні правові підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 наявна повторність вчинення адміністративного правопорушення, як цього вимагає диспозиція частини 5 статті 126 КУпАП.

Крім того, суд вказує на відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом за викладених в протоколі обставин, з огляду на заперечення останнім вказаного факту.

Суд звертає увагу, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення він не має права виходити за межі фактичних обставин, викладених у протоколі, а також не може самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це порушуватиме право на захист особи та принцип рівності сторін процесу.

З огляду на викладене вище, фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості особи повинні тлумачитися на її користь. Це є важливим принципом при вирішенні справи по суті та унеможливлює в даному випадку ухвалення постанови про визнання особи винною.

Такий підхід узгоджується із судовою практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), згідно з якою доказування має ґрунтуватися на сукупності ознак або неспростовних презумпцій, які є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими між собою. Якщо такі ознаки відсутні, винуватість особи не може бути доведена поза розумним сумнівом (п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з посиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey)).

Згідно з позицією ЄСПЛ, «розумний сумнів це сумнів, що ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих доказів або їх відсутності, і є таким, що змусив би особу утриматися від ухвалення рішення у питаннях, які мають для неї найбільше значення».

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, якщо суд встановив, що в діях особи, щодо якої складено протокол, відсутні склад і подія адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, дані, що містяться у протоколі серії ЕПР1 № 298547 від 12.04.2025, не можуть бути покладені в основу судового рішення, а отже, існують підстави для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто через відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 256, 268, 278 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст.126 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 298547 від 12.04.2025, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області.

Суддя