Справа №589/3257/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сидорчук О. М.
Номер провадження 33/816/551/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання - Баришевої А.І., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Скуби М.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду м. Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Скуби М.М. на постанову Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17 січня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючий,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17 січня 2025 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн, за те, що він 09 липня 2024 року о 16 год. 24 хв. в м. Шостка Сумської області на вул. Гагаріна в районі будинку 1, керував автомобілем AUDI 180 д.н.з. НОМЕР_1 , відмовився на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння (як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я), чим порушив вимоги п 2.5 ПДР України.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Скуба М.М. подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17 січня 2025 року, скасувати оскаржувану постанову, а провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування вимог поновлення строку на апеляційне оскарження постанови вказував, що ним, як представником ОСОБА_1 , було отримано копію постанови Шосткинського міськрайонного суду Сумської області лише 18 січня 2025 року. ОСОБА_1 отримав копію резолютивної частини постанови тільки 28 січня 2025 року, разом з тим, повний текст постанови станом на 29 січня 2025 року, день подачі апеляційної скарги, в АСДС відсутній.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказував, що відеозаписи, долучені до протоколу, мають ознаки штучного редагування шляхом викривлення часу, зазначеного у них.

Зазначав, що відеозаписи, наявні в матеріалах справи не є такими, що безперервно фіксують послідовність дій.

Звертав увагу суду на те, що матеріали справи та протокол про адміністративне правопорушення не мають жодних посилань на відеозапис з позначкою «70mai», на який саме пристрій він здійснений, тому вважав, що вказаний відеозапис є неналежним та недопустимим доказом у справі.

Стверджував, що відеозаписом, який долучений до матеріалів справи, не підтверджується факт роз`яснення прав та обов`язків ОСОБА_1 .

Вказував, що працівниками поліції не було роз`яснено конкретну причину зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 .

Зазначав, що на відеозаписі не зафіксовано процес складання ні акту огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, ні направлення для проходження огляду в медичному закладі, у зв`язку з чим матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б підтверджували те, що у ОСОБА_1 дійсно буди будь-які явні ознаки алкогольного сп`яніння.

Також апелянт вказував про те, що матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що після складання протоколу ОСОБА_1 було відсторонено від керування.

Вислухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Скубу М.М., який підтримав вимоги апеляційної скарги, просив поновити строк на оскарження постанови Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17 січня 2025 року, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, відеофайли, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, в судовому засіданні 17 січня 2025 року ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Скуба М.М. присутні не були, копія оскаржуваної постанови 17 січня 2025 року була надіслана на адресу проживання ОСОБА_1 , однак матеріали справи не містять підтвердження отримання останнім копію постанови.

Враховуючи вказані обставини, з метою забезпечення особі її права доступу до правосуддя для захисту своїх прав, апеляційний суд вважає за необхідне поновити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокату Скубі М.М. строк на апеляційне оскарження постанови судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17 січня 2025 року, як такий, що пропущений ним з поважних причин.

Щодо постанови судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17 січня 2025 року, яку апелянт просив скасувати та закрити провадження у справі, то тут апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху водій зобов`язаний на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичне обстеження для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

На думку апеляційного суду, розглядаючи дану справу про адміністративне правопорушення, суддя суду першої інстанції правильно встановив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Так, факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 656977 від 09.07.2024 року, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликає, містить всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП ;

- відеозаписом, з якого зокрема, вбачається, що автомобіль AUDI 180 д.н.з. НОМЕР_1 рухався по проїзній частині вулиці Гагаріна (в м. Шостка) та зупиняється. З цього автомобіля, з місця водія виходить ОСОБА_1 (як це згодом встановлено). З відеозапису вбачаються ознаки поведінки ОСОБА_1 , яка не відповідає обстановці - нереагування на вимогу патрульного поліцейського надати документи (замість нього документи передає жінка, яка перебувала з ОСОБА_1 в автомобілі), ОСОБА_1 поводить себе зухвало, використовує ненормативну лексику, його заспокоює жінка. Також з відеозапису вбачається ознаки порушення координації рухів - ОСОБА_1 має невпевнену ходу, що з точки зору розумної людини сприймається як перебування особи в стані алкогольного сп`яніння. Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 відмовляється пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

Дослідивши вказані матеріали, в тому числі дослідивши зміст протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також і достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.5.ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозаписи, долучені до протоколу, мають ознаки штучного редагування шляхом викривлення часу, зазначеного у них, апеляційний суд вважати обґрунтованими не може, оскільки вказані апелянтом недоліки не є істотними та такими, що тягнуть за собою скасування постанови суду.

Твердження апелянта про те, що відеозаписи, наявні в матеріалах справи не є такими, що безперервно фіксують послідовність дій, то їх апеляційний суд вважати обґрунтованими не може, оскільки наданими суду відеозаписами зафіксовані реальні події, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити дійсні обставини справи, які чітко вказують на ОСОБА_1 як на правопорушника, який керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я відмовився.

Щодо доводів апелянта про те, що матеріали справи та протокол про адміністративне правопорушення не мають жодних посилань на відеозапис з позначкою «70mai», на який саме пристрій він здійснений, тому вважав, що вказаний відеозапис є неналежним та недопустимим доказом у справі, то їх апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки ні ст. 256 КУпАП, яка регулює зміст протоколу про адміністративне правопорушення, ні положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 № 1395, не вимагають зазначення засобу відеофіксації у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню, та інших обставин, які мають значення для справи, у тому числі достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Оскільки відеозаписом, що міститься у матеріалах справи, та який був досліджений судом першої інстанції, підтверджені обставини, які підлягають доказуванню, він не може бути визнаний неналежним доказом.

Відеозапис не є недопустимим доказом, як вважає апелянт, адже запис здійснений на підставі п. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з метою фіксування правопорушення, та виходячи із положень ст. 251 КУпАП, є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянта про те, що відеозаписом, який долучений до матеріалів справи, не підтверджується факт роз`яснення прав та обов`язків ОСОБА_1 , апеляційний суд визнати істотними порушеннями не може, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, який був підписаний ОСОБА_1 , йому було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги стосовно правомірності зупинки транспортного засобу, то апеляційний суд звертає увагу на те, що питання поважності чи неповажності причин зупинки транспортного засобу не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Крім того, диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та не залежить від законності зупинки чи перевірки документів водія працівниками поліції.

Отже, обставини законності зупинки автомобіля ОСОБА_1 працівниками поліції та законність причин перевірки документів водія жодним чином не впливають на доведеність факту наявності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що на відеозаписі не зафіксовано процес складання ні акту огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, ні направлення для проходження огляду в медичному закладі, у зв`язку з чим матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б підтверджували те, що у ОСОБА_1 дійсно були будь-які явні ознаки алкогольного сп`яніння, то їх апеляційний суд обґрунтованими вважати не може зважаючи на наступне.

За змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП).

При цьому, диспозиція ст. 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за «відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння». Таким чином, за буквальним змістом ст. 266 КУпАП, встановленим порядком огляду водія на стан алкогольного сп`яніння є пропозиція поліцейського пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів.

Лише у випадку незгоди водія на сам факт застосування спеціального технічного засобу або незгоди з його результатами, у поліцейського виникає обов`язок у двогодинний строк доставити водія до закладу охорони здоров`я для огляду.

При цьому, закон оперує правовими категоріями «відмова від огляду» та «незгода (на застосування спеціального технічного засобу або з його результатами)», які є різними видами вольових актів та тягнуть різні правові наслідки.

У даній справі жоден з досліджених у цій постанові доказів не містить даних, що водій ОСОБА_1 висловлював саме незгоду на застосування спеціального технічного засобу, що потягло б за собою обов`язок поліцейського доставити водія до закладу охорони здоров`я для огляду.

Всі досліджені докази вказують, що водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в цілому.

За таких обставин, складення працівником поліції письмового направлення до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було недоцільним, оскільки особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовилась від проходження будь-якого огляду на стан сп`яніння взагалі, а не під час прямування у заклад або у його приміщенні.

Таким чином, у даній справі мала місце належна правова процедура та законний алгоритм проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, а посилання захисника на порушення такого порядку є безпідставними.

Доводи апелянта про те, що матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що після складання протоколу ОСОБА_1 було відсторонено від керування, не впливають на обсяг вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, і не є підставою для скасування оскаржуваного рішення судді

Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови суду, під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, яким була надана належна правова оцінка, суддя вірно встановив в діях ОСОБА_1 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доказів на спростування таких висновків під час апеляційного розгляду здобуто не було.

Вказана справа про адміністративне правопорушення була розглянута суддею суду першої повно, всебічно, об`єктивно і будь-яких порушень, при цьому, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги захисника особи, який притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Скуби М.М., апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокату Скубі М.М. строк на апеляційне оскарження постанови Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17 січня 2025 року.

Постанову судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17 січня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Скуби М.М. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.