Номер провадження: 33/813/1081/25
Номер справи місцевого суду: 522/8225/24
Головуючий у першій інстанції Лагода К. О.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Булацевської Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Колеснікова Івана Леонтійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2025 року по адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 2 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 907825 від 13 травня 2024 року встановлено, що 13 травня 2024 року, о 19 годині 52 хвилин, ОСОБА_1 керував автомобілем «Nissan Primera», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Новощепний ряд у м.Одесі з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та медичному закладі відмовився. Водій порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Відповідно до довідки про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення встановлено, що станом на 13.05.2025 року громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до відповідальності постановою Кілійського районного суду Одеської області від 23.01.2024 року у справі №502/2330/23 за вчинення адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП (а.с.3).

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн..

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною постановою 10.04.2025 року адвокат Колесніков І.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Приморського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2025 скасувати та закрити провадження у справі .

Разом з апеляційною скаргою подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, відповідно до якого зазначав, що з постановою Одеського апеляційного суду 07.04.2025 року апеляційну скаргу було повернуто з підстав відсутності в матеріалах справи повноважень адвоката Колеснікова І.І. на представництво інтересів ОСОБА_1 ..

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що інкриміноване правопорушення ОСОБА_1 має невірну правову кваліфікацію, адже як вбачається з відеозапису, який міститься в матеріалах справи ОСОБА_1 повідомляв поліцейським, що ним подано апеляційну скаргу на постанову Кілійського районного суду Одеської області від 23.01.2024 року, при цьому судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваної постанови не враховано, що постановою Одеського апеляційного суду від 22.07.2024 року скасовано постанову Кілійського районного суду Одеської області від 23.01.2024 року, а відповідний висновок суду обґрунтовувався лише на підставі довідки про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення. Тому враховуючи викладене вважали інкримінування ОСОБА_1 повторність вчиненого правопорушення незаконною.

Явка в судове засідання

Сторону захисту було сповіщено належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу авторизованого користувача підситеми "Електронний суд" адвоката Колеснікова І.Л., який діє в інтересах ОСОБА_1 , який отримав документ в електронному вигляді "Судова повістка-повідомлення про судове засідання..." 03.05.2025 року о 03:54:34 год.. Також 05.06.2025 року на адресу Одеського апеляційного суду надійшло клопотання від адвоката Колеснікова І.Л., який просив розглянути апеляційну скаргу без його участі та без участі його довірителя - ОСОБА_1 .. Враховуючи вищевикладені обставини апеляційний суд вирішив за можливе розглянути справу без участі сторін.

Позиція апеляційного суду

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Щодо строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на судовий захист є конституційним правом людини (ст. 55 Конституції України), яке не може бути обмежене, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст. 64). Однією з гарантій реалізації цього права є апеляційне та касаційне оскарження судових рішень як одна з основних засад судочинства в Україні, що може бути обмежене лише законом (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Згідно зі ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Постановою Одеського апеляційного суду 07.04.2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було повернуто з підстав відсутності повноважень на представництво інтересів ОСОБА_1 .. 10.04.2025 року ОСОБА_2 звернувся повторно з апеляційною скаргою з урахуванням виправлення недоліків зазначених у вищевказаній постанові.

Враховуючи, вищевикладене, з метою забезпечення права учасників справи на доступ до правосуддя та перегляд справи судом вищого рівня, що є складовою права на справедливий суд, апеляційний суд, вважає можливим поновити апелянту строк на апеляційне оскарження постанови від 10 лютого 2025 року стосовно ОСОБА_3 ..

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційним переглядом встановлено, що судом першої інстанції зроблено помилкові висновки, що своїми неправомірними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за частиною першою цієї статті.

Судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки відеозапису наявного в матеріалах справи в частині того, що ОСОБА_1 повідомляв поліцейських про те, що ним подано апеляційну скаргу на постанову Кілійського районного суду Одеської області від 23.01.2024 року, якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до довідки про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення встановлено, що станом на 13.05.2025 року громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до відповідальності постановою Кілійського районного суду Одеської області від 23.01.2024 року у справі №502/2330/23 за вчинення адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП (а.с.3), є не повним та не об`єктивним, адже суд першої інстанції не був позбавлений можливості при наявності єдиного унікального номеру справи пересвідчитись про наявність ухваленої постанови Одеським апеляційним судом 22.07.2024 року, так як оскаржувана постанова ухвалена лише 10.02.2025 року.

Враховуючи вище викладене апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Апеляційний суд дослідивши матеріали справи вважає за доцільне врахувати практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою з огляду на каральну мету зокрема стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ст. 130 КУпАП, провадження у справах про адміністративне правопорушення є кримінальним для цілей застосування Конвенції (рішення у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року, рішення у справі «Лучанінова проти України» від 09 червня 2011 року).

В законодавстві України діє поняття Аналогія закону (крім кримінального права, заборона встановлена ч.4 ст. 3 КК України).

Аналогія закону - це засіб заповнення прогалин у законодавстві, який полягає в застосуванні до нього іншої норми закону, яка регламентує подібні відносини, тобто суду надається право вирішувати справи за допомогою аналогії закону.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до загальних принципів судочинства, суд розглядає як кримінальну так і справу про адміністративну відповідальність лише в межах висунутого особі обвинувачення.

В той же час, відповідно ч. 3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як вбачається з п. 7 ч. 9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06 листопада 2015 року №1376 При складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення, при цьому вона повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

З резолютивної частини оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Так, частиною 2 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті .

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є повторність вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відсутність вищезазначеної кваліфікуючої ознаки виключає відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП.

Однак, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 907825 ОСОБА_1 порушив також вимоги п. 2.5 ПДР України та встановлено, що останній керував автомобілем «Nissan Primera», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Новощепний ряд у м.Одесі з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та медичному закладі відмовився, за що 13.05.2024 року був складений протокол ААД № 907825 за ч. 2 ст.130 КУпАП.

Окрім того, як встановлено судом апеляційної інстанції у відповідності до постанови Одеського апеляційного суду від 22.07.2024 року у справі №502/2330/23 поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Постанову Кілійського районного суду Одеської області від 23 січня 2024 року в справі №502/2330/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП скасовано. Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП - закрито за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Тобто ОСОБА_1 не притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

Отже, на підставі викладеного та вищедосліджених матеріалів справи, апеляційний суд приходить до висновку що притягнення судом першої інстанції ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП суперечить фабулі правопорушення, зафіксованій у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 907825 від 13.05.2024 року, що є підставою для зміни постанови Приморського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2025 року у частині кваліфікації інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та накладеного адміністративного стягнення.

На переконання апеляційного суду, враховуючи характер вчиненого правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху, в діях ОСОБА_1 , вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань, а також забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Положеннями чинної Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, передбачено певний порядок застосування поліцейськими відеореєстраторів та портативних відеореєстраторів як пристроїв, призначених для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції яких дають змогу закріпити їх на службовому автомобілі або на форменому одязі поліцейського.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, визначено процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Зокрема, розділом Х вказаної Інструкції визначено Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, згідно п. 4 якого огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Системний аналіз наведеного законодавства, що регулює виниклі правовідносини, свідчить про те, що законодавцем встановлено обов`язковість використання під час проведення ним огляду особи на стан сп`яніння технічних засобів відеозапису, і лише в разі неможливості їх застосування - фіксування результатів огляду у присутності двох свідків.

Вказане також свідчить про надання такому доказу як відеозапис з нагрудної камери (відеорегістратора) ознак найважливішого доказу для з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 5 розд. ІІ «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначає Інструкція, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Відповідно до пунктів 2, 6, 7 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 7 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Відповідно до ч. 2 п. 9 "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", що затверджений постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, зі змінами, працівники поліції забезпечують доставку осіб, які мають бути оглянуті, до найближчого закладу охорони здоров`я, не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій, серед іншого, зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а також викладені обставини підтверджується :

- частково протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 907825 від 13.05.2024р., без врахування правової кваліфікації;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «ООМЦПЗ» ООР від 13.05.2024р., із встановленням ознак алкогольного сп`яніння у вигляді : різкого запаху алкоголю з порожнини рота, нечіткої мови, почервоніння очей, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився;

- відеозаписом з нагрудних боді-камер поліцейських, відповідно до якого ОСОБА_1 погоджувався з фактом керування транспортним засобом 13 травня 2024 року, о 19 годині 52 хвилин, ОСОБА_1 керував автомобілем «Nissan Primera», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Новощепний ряд у м. Одесі з порушенням ПДР України, а саме заїзд у зону руху рельсових транспортних засобів, за що був зупинений працівниками поліції, які виявили у останнього ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді : різкого запаху алкоголю з порожнини рота, нечіткої мови, почервоніння очей. На вимогу поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 не надавав чіткої відповіді, що поліцейськими було розцінено, як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, та складено відповідні процесуальні документи, з якими було ознайомлено ОСОБА_1 під його особистий підпис, та роз`яснено його права та обов`язки.

Заперечення ОСОБА_1 зафіксовані на відеозаписі, та протоколі про адміністративне правопорушення, щодо відсутності у нього стану алкогольного сп`яніння жодними доказами з боку сторони захисту не спростовано, не під час розгляду справи в суді першої інстанції ні під час апеляційного перегляду справи та не є предметом доказування у даній справі, адже ОСОБА_1 інкриміновано порушення п. 2.5 ПДР України, а дії поліцейських не оскаржувались у встановленому законом порядку, що позбавляє апеляційний суд задовольнити у повному обсязі вимоги апеляційної скарги.

Апеляційний суд також звертає увагу на наступне.

Згідно із вимогами п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Відповідно до ч.6 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.

З матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення вчинено ОСОБА_1 13 травня 2024 року.

На час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, строк накладання адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, закінчився 13.05.2025 року. Дана обставина виключає провадження по справі про адміністративне правопорушення, а відповідно справа про адміністративне правопорушення підлягає припиненню.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Як зазначив, ВАСУ в своїх правових висновках, при вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

За таких обставин, апеляційний суд приходить висновку, що апеляційна скарга адвоката Колеснікова Івана Леонтійовича підлягає задоволенню частково, а постанова судді Приморського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2025 року скасуванню, оскільки вона прийнята з порушенням норм процесуального права, з прийняттям нової постанови, якою перекваліфікувати дії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ч.2 ст.130 КУпАП на ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Колеснікова Івана Леонтійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2025 року, якою ОСОБА_1 , притягнутий до відповідальності за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою перекваліфікувати дії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ч.2 ст.130 КУпАП на ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький