"02" червня 2025 р. Справа № 363/2402/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського РУП в Київській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 28 квітня 2025 року о 11 год. 45 хв. в м. Вишгороді, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, координації рухів, відсутність реакції зіниці ока на світло), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді категорично заперечив вживання ним будь-яких заборонених речовин. Зазначив, що 28 квітня 2025 року приблизно о 11 год. їхав із Вишгородського району на автомобілі Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 в напрямку м. Києва, коли на блокпосту його зупинили співробітники поліції, попросивши в нього документи, які він надав останнім без будь-яких заперечень. Після цього поліцейські попросили показати речі в його автомобілі та здійснили його обшук. З огляду на те, що зупинка транспортного засобу мала місце на блокпосту, він діяв спокійно, не опирався, виконував всі вказівки співробітників поліції та йшов їм на зустріч, розуміючи, що їхні дії не мали правового підґрунтя. Тоді ж один із поліцейських коментував його зовнішній вигляд, зокрема кільця на його руках та автомобіль, з акцентом на те, що він виглядає занадто добре. Такі зауваження звучали зневажливо та сприймалися, як те, що його зовнішній вигляд автоматично свідчить про підозрілу чи протиправну поведінку. Зазначив, що вважає такі дії співробітників поліції дискримінаційними, оскільки зовнішній вигляд людини не може бути підставою для обшуку, принижень чи перевірок без законних підстав. Вважає, що жодної об`єктивної причини для його зупинки, обшуку чи перевірки не існувало. Вся процедура складання протоколу оформлена із порушеннями, зокрема: підстави чи ознаки для перевірки на стан наркотичного сп`яніння йому не озвучено, а обшук автомобіля проведено без будь-яких яких пояснень та законних підстав. При цьому, на всі вимоги поліцейських він реагував спокійно, не конфліктував, демонстрував відкритість, готовність до співпраці, чим фактично погоджувався пройти освідування, однак проаналізувавши ситуацію зазначив, що співробітниками поліції організовано ситуацію так, щоб він інстинктивно від такого освідування відмовився, про що свідчать з їхнього боку тиск, нав`язування, натяки та неясність формулювань, які до того ж насамперед роз`яснили право відмовитися від такого огляду. Вважає дії поліцейських неправомірними та такими, що порушують його права.

В зв`язку з викладеним просив провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Адвокат Сімутін Р.В. в інтересах ОСОБА_1 подав до суду клопотання про закриття провадження у справі, в якому зазначив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки матеріалами адміністративної справи не доведено, що застосований до ОСОБА_1 порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння відповідає встановленому законом порядку, зокрема Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Також зазначив, що із наявного у справі відеозапису вбачається відсутність будь-яких ознак наркотичного сп`яніння, визначені в п. 4 Розділу І Інструкції, у ОСОБА_1 відсутні, а в його поведінці немає жодних ознак, які б свідчили про можливе перебування останнього у стані наркотичного сп`яніння. Зокрема, у ОСОБА_1 повністю відсутні порушення мови та координації рухів, він веде себе адекватно, чітко виконує усі вказівки працівників поліції, відповідає на їх запитання, висловлює свої думки та аргументи.

З урахуванням викладеного, відеозаписом з портативного відеореєстратора поліцейського доведено, що працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння без фактичного встановлення у нього ознак наркотичного сп`яніння, визначених п. 4 Розділу І Інструкції, а такі ознаки як порушення мови, порушення координації рухів, відсутність реакції зіниці ока на світло, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 314018 викладено штучно та безпідставно. Матеріали адміністративної справи не містять жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, визначених п. 4 Розділу І Інструкції.

Просив звернути увагу на те, що у наданому до матеріалів справи відеозапису з портативного відео реєстратора поліцейського вилучена частина відеоматеріалу з 11 год. 57 хв. по 12 год. 03 хв. та з 12 год. 10 хв. по 12 год. 34 хв.

Отже, до прийняття рішення про складання стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, працівники поліції свідомо вилучили більше 40 хвилин незручного для себе відеоматеріалу.

Крім того, на вказаному відеозапису зафіксовано, що о 12 год. 03 хв. після вимоги пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 не відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у Вишгородській ЦРЛ, але просить працівника поліції надати йому можливість викликати адвоката. На це працівник поліції відповідає ОСОБА_1 , що він має право відмовитись від тесту або має право пройти його у лікаря.

Отже, після фактичної згоди ОСОБА_1 пройти огляд, працівник поліції запропонував ОСОБА_1 два альтернативних варіанти проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння: відмовитись від проходження огляду або пройти огляд у закладі охорони здоров`я, чим увів ОСОБА_1 в оману та не роз`яснив, що право на відмову водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння законом не передбачено. Тобто працівником поліції ОСОБА_1 запропоновано заздалегідь незаконний альтернативний варіант у вигляді права на відмову від огляду на стан наркотичного сп`яніння.

За таких обставин вважає, що справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності у діях останнього складу та події адміністративного правопорушення згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Крім того, адвокат Сімутін Р.В. в інтересах ОСОБА_1 подав до суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що із відеозапису з портативного відео реєстратора поліцейського вбачається, що не висловлюючи жодних претензій ОСОБА_1 , без наявності підстав, передбачених ч. 4 ст. 34 Закону України «Про національну поліцію», працівник поліції перевіряє речі, які знаходяться у багажному відділенні та салоні автомобіля, а також особисті речі ОСОБА_2 та його супутниці. При цьому дії працівника поліції виходять за межі поверхового огляду особи та транспортного засобу, визначеного ч. 1 ст. 34 Закону України «Про національну поліцію» та фактично становлять собою обшук ОСОБА_1 та його особистих речей. На відеозапису зафіксовано, що незаконний обшук ОСОБА_1 , належних йому речей та транспортного засобу продовжується протягом 10 хвилин з 11 год. 47 хв. до 11 год. 57 хв.

При цьому, під час проведення обшуку працівник поліції не відповідає, що саме він шукає, показує свою зневагу до ОСОБА_1 , висловлюючись у його адресу образливими зауваження, чим в порушення вимог ч. 5 ст. 7 Закону України «Про національну поліцію», допустив дискримінацію ОСОБА_1 за зовнішністю.

Протокол про огляд речей та транспортного засобу ОСОБА_1 працівником поліції не складено, в матеріалах справи такий протокол відсутній. Також, у складеному стосовно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 314018 відсутній запис про проведення працівником поліції огляду речей та транспортного засобу ОСОБА_1 .

З урахуванням викладеного, огляд речей та транспортного засобу ОСОБА_1 працівник поліції проводив незаконно, з порушенням вимог ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» та ч. 5 ст. 264 КУпАП.

Також зазначив, що працівником поліції не надано ОСОБА_1 можливості реалізувати своє право на захист та правову допомогу.

Крім того, матеріалами адміністративного провадження доведено, що у працівника поліції законних підстав для проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння не існувало.

Зафіксований на відеозапису незаконний обшук ОСОБА_1 , його особистих речей та автомобіля, неповажливе відношення та дискримінаційне висловлювання за зовнішністю, повідомлення про можливість відмовитись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також позбавлення права на захист, у своїй сукупності свідчать про те, що таким чином працівник поліції намагався провести огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння всупереч встановленому законом порядку, без фактичного встановлення у нього ознак наркотичного сп`яніння та умисно провокував ОСОБА_1 на відмову від проходження такого огляду.

Вчиненням зазначених провокаційних дій стосовно ОСОБА_1 , працівник поліції схиляв його до відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто до вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В зв`язку з викладеним просив провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається із ч.ч. 1, 4, 5 ст. 264 КУпАП, особистий огляд може провадитись уповноваженими на те посадовими особами Служби безпеки України, органів Національної поліції, органів і установ виконання покарань та слідчих ізоляторів, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, воєнізованої охорони, цивільної авіації, митного органу і органів прикордонної служби, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, а у випадках, прямо передбачених законами України, також і інших органів.

Огляд речей, ручної кладі, багажу, знарядь полювання і лову риби, добутої продукції, транспортних засобів та інших предметів здійснюється, як правило, у присутності особи, у власності (володінні) якої вони є. У невідкладних випадках зазначені речі, предмети може бути піддано оглядові з участю двох понятих під час відсутності власника (володільця).

Про особистий огляд, огляд речей складається протокол або про це робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення або в протоколі про адміністративне затримання.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративний відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова суду згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно п. 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція), ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п. 12 Розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно п.п. 2, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17.12.2008 року № 1103 (далі Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно п.п. 4, 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 за №1026 (далі Інструкція №1026), під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.

Так, із долученого до протоколу відеозапису з місця події та письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 28 квітня 2025 року о 11 год 45 хв. співробітником поліції після зупинки транспортного засобу Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 , без виявлення у ОСОБА_1 будь-яких ознак наркотичного сп`яніння, проведено обшук автомобіля та всіх його особистих речей, при цьому без роз`яснення останньому, яка саме процесуальна дія здійснюється та без роз`яснення йому прав під час її проведення.

Вказаний обшук тривав з 11 год. 47 хв. до 11 год. 57 хв.

Зокрема, о 11 год. 48 хв. працівник поліції змусив ОСОБА_1 викласти всі предмети з його кишень, після чого самостійно запустив руки до кишень його штанів і перевірив їх вміст. Після чого працівник поліції обшукував сумку ОСОБА_1 , виклавши з неї без винятку всі речі та документи, що знаходилися всередині. Потім співробітник працівник поліції обшукував гаманець ОСОБА_1 , досліджуючи кожне відділення та викладаючи звідти гроші, банківські картки та всі наявні документи і предмети. На запитання ОСОБА_1 , що саме він шукає, працівник поліції відповіді на надавав та виявив зневажливе відношення.

Не зважаючи на вказані обставини, ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу діяв послідовно, логічно, адекватно, мова у водія чітка, з якої вбачається конструктивний діалог. При цьому, будь-яких заперечень поліцейському не висловив та надавав йому для огляду всі без винятку наявні в автомобілі та при собі предмети і документи.

Проте, суд зазначає, що із вказаного відеозапису та матеріалів справи неможливо зрозуміти мету вказаного обшуку, які речі та предмети відшукував поліцейський, та які законні підстави існували для його проведення.

Тобто, на місці зупинки транспортного засобу фактично здійснено примусове проникнення до транспортного засобу особи та примусове дослідження всіх наявних в ньому речей і документів, що відбулося за відсутності судового рішення та за відсутності підстав для його невідкладного проведення (ч. 3 ст. 233 КПК України), які з матеріалів справи не висновуються.

Із наявних матеріалів справи та відеозапису вбачається, що будь-які законні підстави для невідкладного проникнення у володіння особи і здійснення обшуку в її транспортному засобі в розумінні вимог ст.ст. 15, 16, 233, 234 КПК України відсутні, коли за результатами обшуку поліцейським будь-якого протоколу не складено.

Не складено за результатом цієї процесуальної дії і протоколу в розумінні вимог ст. 264 КУпАП, який у справі відсутній.

При цьому, після завершення вказаного обшуку, поліцейський продовжував утримувати ОСОБА_1 поруч із собою на місці зупинки транспортного засобу, безпідставно і голослівно посилаючись на наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, не вживши жодних заходів для їх виявлення, коли водій повідомив, що він поспішає надати допомогу своїй хворій собаці, яка знаходиться у клініці після операції, вказавши правомірну мету продовження руху на автомобілі.

Не виявивши та не вилучивши під час обшуку тих речей, які розшукував поліцейський, останній вимагав від ОСОБА_1 проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та проїхати з ними до медичного закладу, не роз`яснюючи йому його прав та обов`язків, передбачених вимогами КУпАП або КПК України, на що водій законно вимагав участі адвоката для проведення процесуальних дій, які є незрозумілими для стороннього спостерігача, коли переслідувана поліцейським мета є недостатньо визначеною.

В подальшому вимогу ОСОБА_1 щодо залучення адвоката проігноровано та права йому не роз`яснено.

Попри вказане, із відеозапису навпаки вбачається, що поліцейським роз`яснено йому право на відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, в той час, коли законодавством права на відмову від проходження такого огляду не передбачено, а навпаки відмова від проходження огляду тягне за собою відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП, що водію співробітником поліції належним чином не роз`яснено.

Отже, вчиняючи вказані вище перешкоди та продовжуючи утримувати ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, виходячи з висловлень поліцейського та динаміки розвитку подій за відсутності у водія будь-яких ознак наркотичного сп`яніння, співробітник поліції фактично спровокував та схилив останнього до відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що чітко зафіксовано на відеозапису.

Крім того суд звертає увагу на те, що на відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_1 просить поліцейського назвати виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння, однак слушне зауваження водія співробітником поліції проігноровано, будь-якої ґрунтовної відповіді не надано та твердження ОСОБА_1 про відсутність у нього ознак наркотичного сп`яніння не спростовано.

Слушними є доводи сторони захисту і про дискримінаційне поводження щодо ОСОБА_1 з використанням зневажливих коментарів щодо його зовнішності.

При цьому, суд звертає увагу, що нестандартна зовнішність особи, наявність у неї великої кількості прикрас, кілець, пірсингу, тощо, не є ознаками наркотичного сп`яніння та не свідчить про схильність особи до вживання нею наркотичних засобів.

Водночас, аналізуючи доданий до справи відеозапис, суд звертає увагу й на те, що він не є безперервним, який триває з 11 год. 57 хв. по 12 год. 03 хв. та з 12 год. 10 хв. по 12 год. 34 хв., на якому відсутні обставини, що можуть мати істотне значення для правильного вирішення справи, що вказує на недотриманням поліцейським вимог Інструкції №1026, в зв`язку з чим встановити достовірно і повно всі обставини події неможливо, який за вказаних обставин слід визнати недопустимим доказом.

З урахуванням викладеного вище, твердження в протоколі про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на вимогах Закону не ґрунтується, коли підстави для його огляду на стан наркотичного сп`яніння не існували.

Суд також зазначає, що для наявності складу правопорушення в діях особи необхідна не тільки відмова від пропозиції співробітника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а й об`єктивні підстави для проведення такого огляду.

За таких умов, сам факт зазначення співробітником поліції при складанні протоколу ознак наркотичного сп`яніння є недостатнім, оскільки матеріали справи таких даних не містять, які навпаки спростовано даними відеозапису.

Отже, вимогу співробітника поліції про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не можна вважати законною і висунутою відповідно до вимог чинного законодавства України.

При вирішенні справи суд також бере до уваги, що згідно довідки КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» №514342 від 02 червня 2025 року ОСОБА_1 під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, відповідно до характеристики ТОВ «Дуліб Воріо» №25/05-07 від 25 травня 2025 року працює спеціалістом з логістики та матеріально-технічного забезпечення, робота якого потребує високої концентрації уваги, точності та здатності швидко реагувати на зміни у зовнішніх обставинах, з огляду на те, що підприємство пов`язане з підтриманням критично важливих процесів у сфері забезпечення обороноздатності держави.

Відомості про те, що ОСОБА_1 має шкідливі звички та, що останній коли-небудь вживав заборонені речовини, у вказаній характеристиці відсутні.

При цьому, суд зазначає, що посилання на ознаки наркотичного сп`яніння особи, які висловлює поліцейський, повинні ґрунтуватися на об`єктивних чинниках і підтверджуватися сукупністю встановлених у справі обставин, за наявності ґрунтовних сумнівів прямо убачатися з відеозапису із місця події, а дії поліцейського щодо цього мають бути передбачуваними, послідовними та зрозумілими для стороннього спостерігача. Упереджене, необ`єктивне і безпідставне припущення поліцейського про наявність ознак сп`яніння межує із свавільним обвинуваченням і не може саме по собі бути законною підставою для формального притягнення особи до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, коли вимога щодо його проведення в цій справі стосовно ОСОБА_1 є безпідставною, необґрунтованою та спровокованою самим поліцейським, який роз`яснив право на відмову від такого огляду.

Відтак, з огляду на викладене вище, твердження в протоколі про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП на вимогах Закону не ґрунтується.

За змістом вимог ст. 62 Конституції України в Україні діє презумпція невинуватості, коли особа вважається невинуватою у вчиненні будь-якого правопорушення, доки її вину не буде доведено в установленому Законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких умов, твердження ОСОБА_1 про те, що він правопорушення не вчиняв заслуговує на увагу, а всі сумніви слід розтлумачити на користь останнього.

Отже, справа підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 9, 33, 130, 247, 283, 285 і 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

провадження в справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Повний текст постанови складено 03 червня 2025 року.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд Київської області протягом 10 днів.

Суддя