Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2179/24
Провадження № 3/935/1161/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 червня 2025 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Відділу поліції №2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП не надано, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за участю захисника Кушніренка А. В.,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області 26.07.2024 від Відділу поліції №2 Житомирського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Житомирській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 660333 від 20.07.2024, ОСОБА_1 20.07.2024 о 13:10 годині м. Коростишів Житомирської області по вулиці Шухевича керував мопедом Хонда Діо б/н з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення координації рухів), від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не визнав, пояснив, що 20.07.2024 їхав з роботи на обід, зупинили працівники поліції, тільки взяли документи і відразу запропонували їхати до медичного закладу, підстав не повідомили, ознак сп`яніння та виду сп`яніння не повідомили, постанову про накладення адміністративного стягнення працівники поліції винесли на місці, штраф він оплатив, склали на місці протокол про адміністративне правопорушення, але підстав складення та наслідків не роз`яснили. Стосовно ознак сп`яніння ОСОБА_1 пояснив, що працює з пульпою, має червоні очі, оскільки це алергічна реакція, стосовно незв`язної мови останній пояснив, що робив зубив той момент.

У судовому засіданні особа яка склала протокол ОСОБА_2 пояснила, що 20.07.2024 зупинили ОСОБА_1 , який керував незареєстрованим мопедом, без мотошолому, не увімкнувши покажчик повороту, у останнього виявлено ознаки сп`яніння: занадто розширені зіниці очей, незв`язна мова, поведінка яка не відповідає обстановці, почервоніння обличчя. Стосовно запитання захисника чому на відеозаписі не названо вид та ознаки сп`яніння ОСОБА_1 , ОСОБА_2 пояснила, що можливо напарник ОСОБА_3 не чітко їх висловив, або відеозаписом не зафіксовано. З приводу розбіжностей у часі відеофіксації, складання протоколу про адміністративне правопорушення та процедури зупинки і початку спілкування ОСОБА_2 пояснила, що час може варіюватися, оскільки працівники поліції не мають доступу до відеокамер, час порушення зафіксовано на автомобільному реєстраторі, спілкування записувалось з бодікамери ОСОБА_2 з моменту виявлення порушення до моменту складання протоколу, копію протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 видали.

У судовому засіданні захисник Кушніренко А. В. просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки наявний у матеріалах справи відеозапис не містить відображення обставин керування ОСОБА_1 транспортним засобом, порушення ним Правил дорожнього руху, його зупинки, тощо. Поряд з цим, вказаний відеозапис не є безперервним. Відеофіксація подій розпочинається о 13.49 год. 20 липня 2024 року, тоді як правопорушення ніби то було виявлено поліцейськими о 13.10 год., водія направлено на огляд о 13.35 год., а протокол складено о 13.39 год., відеозапис припиняє фіксувати події о 14.30 год. 20 липня 2024 року без фіксації процедури вручення копії протоколу ОСОБА_1 . У протоколі про адміністративне правопорушення серії АДД № 660333 вказано, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення координації рухів. Однак, жодна з цих ознак не озвучувались працівником поліції ні разу, у тому числі під відеозапис, жодні інші матеріали справи не підтверджують наявність таких ознак. Навпаки, доданий відеозапис спростовує наявність у ОСОБА_1 на момент спілкування з працівниками поліції будь-яких ознак сп`яніння. Матеріали справи містять направлення встановленої форми, яке було підставою для направлення водія в Коростишівську ЦРЛ для проходження огляду без зазначення виду сп`яніння (алкогольне чи наркотичне) з вказуванням ознак сп`яніння, які суперечать ознакам, вказаним у протоколі. Так, у направленні працівник поліції вказав, що виявив ознаки, а саме: почервоніння обличчя, розширені зіниці ока, однак ці ознаки не співпадають з ознаками, вказаними у протоколі, вони також не відповідають ознакам, які встановлені Інструкцією, що були б підставою для законної пропозиції водію пройти огляд. Водночас, в матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, у якому вказані ознаки алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, розширені зіниці ока. Крім того, в акті вказано про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних приладів, що не відповідає дійсності, адже ОСОБА_1 не озвучували пропозицію пройти огляд на місці за допомоги технічного засобу, тим більше не озвучували вид сп`яніння (алкогольне чи наркотичне). Пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння за змістом відеозапису була здійснена о 13 год. 51 хв., проте, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 660333 зазначено час порушення 13 год. 10 хв., час складання протоколу 13 год. 39 хв., а направлення на огляд сформоване о 13 год. 35 хв. Таким чином., обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, які зазначені у протоколі не зафіксовані на відеозапис, а сам відеозапис містить фіксацію подій з 13 год. 49 хв., тобто вже після складання протоколу та виявлення порушення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура виявлення у водіїв ознак наркотичного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан наркотичного сп`яніння визначено ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 (надалі Інструкція №1395), Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (надалі Інструкція №1452/735).

Порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них регулюється Наказом Департаменту патрульної поліції від 24.11.2015 №14/1 та п.4.1, 4.2 Розділу ІV Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, яку затверджено наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 №100. Згідно п.3.5. Інструкції №100 після активації нагрудної камери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записано безперервно. Наявність декількох відеозаписів, що не безперервно та послідовно змінюють один одного може свідчити про те, що відеозапис змінювався (редагувався) особою, яка копіювала відеозапис та DVD диск, що прямо заборонено Інструкцією №100.

Згідно з пунктами 4, 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18 грудня 2018 року, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Крім цього, Пунктом 3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 18 грудня 2018 року № 1026, встановлено, що після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Відповідно до дослідженого у судовому засіданні відеозапису, встановлено, що відеозапис не є безперервним, не містить відображення повного процесу фіксації правопорушення та оформлення матеріалів адміністративного правопорушення у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про національну поліцію», під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно ст. 18 вказаного Закону, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Відповідно до дослідженого у судовому засіданні відеозапису з нагрудної бодікамери працівника поліції, який розпочинається 20.07.2024 о 13:49 годині з моменту, коли працівник поліції підходить до ОСОБА_1 , який спілкується з іншим працівником поліції, перебуваючи біля його транспортного засобу. ОСОБА_1 повідомляє, що у нього відсутнє право керування категорії А1, потім працівник поліції пропонує останньому проїхати в медичний заклад для проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, при цьому ознак наркотичного сп`яніння, які було виявлено у ОСОБА_1 не названо.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 660333 від 20.07.2024, ОСОБА_1 20.07.2024 о 13:10 годині м. Коростишів Житомирської області по вулиці Шухевича керував мопедом Хонда Діо б/н з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення координації рухів), від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серії ББА № 317212 від 20.07.2024, 20.07.2024 о 13:10 годині ОСОБА_1 в м. Коростишів Житомирської області по вулиці Шухевича керував мопедом Хонда, який не зареєстрований в установленому законом порядку, без мотошолома а також не маючи права керування такими транспортними засобами, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 6 статті 121, частиною 5 статті 121, частиною 2 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Згідно Правил дорожнього руху України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Таким чином, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є керування особою транспортним засобом і встановлення вказаного факту є обов`язковим при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Судом враховується, що об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Так, у своєму рішенні від 15.03.2019 ВС у справі №686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Відповідно до наявних у матеріалах справи відеозаписів, фіксація подій 20.07.2024 з 13:10 години по 13:48 годину відсутня.

Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, яке сформоване 20.07.2024 о 13:25 годині, у ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння: почервоніння обличчя, розширені зіниці ока.

Суд погоджується із твердженнями захисника в тій частині, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії АДД № 660333 вказано, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення координації рухів, однак, жодна з цих ознак не озвучувались працівником поліції ні разу, у тому числі під відеозапис, жодні інші матеріали справи не підтверджують наявність таких ознак.

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11 листопада 2015 за № 1413/27858 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Судом встановлено, що працівниками поліції направлено ОСОБА_1 на огляд на стан сп`яніння до медичного закладу, о 13:35 годині, тобто ще до початку пропозиції працівниками поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, яка, згідно відеозапису, відбулась близько 13:51 години. Таким чином, водій не був направлений належним чином на проходження огляду до медичного закладу, що не підтверджує дотримання поліцейським порядку направлення водіїв на проходження огляду, визначеного ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкцією та викликає обґрунтовані сумніви.

Крім того, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не убачається, що ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу, що його транспортний засіб був приведений в рух та допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеного у постанові від 15.03.2019 у справі № 686/11314/17.

Крім того, зважаючи на те, що відеозаписи, долучені до матеріалів справи, не є безперервними, не фіксують час вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 , не фіксують складання адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_1 , крім того містять розбіжності у часі вчинення адміністративних правопорушень та складання процесуальних документів.

Також, у матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, у якому вказані ознаки алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, розширені зіниці ока, а також вказано про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних приладів, що не відповідає дійсності, адже ОСОБА_1 не озвучували пропозицію пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу.

Оцінюючи наведені докази в їх сукупності суддя керується закріпленим у ст. 62 і ст. 129 Конституції України принципом забезпечення доведеності вини, згідно якого усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини), тож, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином, буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Однак, достовірність доказів, які є сумнівними та відсутність доказів зібраних особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення є неприпустимою оскільки суперечить позиції ЄСПЛ, а також Конституційного Суду України та порушує презумпцію невинуватості особи.

Інших доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не надано.

Приймаючи до уваги встановлені під час розгляду обставини, керуючись у тому числі ст. 62 Конституції України провадження у справі стосовно ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження.

Керуючись статтями 7, 9, 130, 245-247, 251-252, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення 20.07.2024 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. В. Щербаченко