ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 634/344/25 Головуючий 1 інстанції: Єрьоміна О.В.
Провадження №33/818/946/25 Доповідач: Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2025 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,

при секретарі Вакула Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Сахновщинського районного суду Харківської області від 23 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 605,60 гривень.

Постановою встановлено, що ОСОБА_1 05 квітня 2025 року о 22 годині 35 хвилин по вул. Корольова Сахновщинськогї селищної ради Берестинського району Харківської області керував транспортним засобом ГАЗ 33023 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив п.2.5. ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Сахновщинського районного суду Харківської області від 23 квітня 2025 року у справі №612/344/25 та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Крім того, в апеляційній скарзі міститься прохання про розгляд справи без його участі.

На обґрунтування доводів зазначає, що в матеріалах справи відсутні момент руху транспортного засобу під його керуванням, а також момент зупинки транспортного засобу працівниками поліції. Коли працівники поліції підійшли до транспортного засобу, двигун був вимкнений, автомобіль стояв на узбіччі і не здійснював будь-якого руху. Вказує, що працівниками поліції йому не були повністю роз`яснені права, передбачені ст.268 КУпАП. На думку апелянта, відеозапис, який долучений до матеріалів справи та є додатком до протоколу, не є належним та допустимим доказом, оскільки він не є безперервним та постійно переривається. Постанову серії ЕНА №4434986 від 05 квітня 2025 року не можна визнати належним та допустимим доказом того, що він керував транспортним засобом, оскільки було подано позовну заяву про скасування даної постанови та закриття провадження справи про адміністративне правопорушення. Вважає, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу не відповідає формі Додатку 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Більш того, огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки не проводився взагалі. Звертає увагу на те, що в оскаржуваній постанові зазначено, що він майже дві години ухилявся від пропозиції працівників поліції проїхати до медичного закладу, однак з відеозаписів вбачається, що він погоджувався проїхати, крім того з моменту пропозиції проїхати до медичного закладу до моменту складання протоколу пройшло 27 хвилин. Зауважує, що особисті візуальні спостереження працівника поліції та його внутрішні переконання, певні судження і висновки щодо вчинення адміністративного правопорушення за змістом та у відповідності до ст.251 КУпАП не мають характеру доказів, а зазначені у протоколі обставини мають характер припущень, як наслідок.

В судове засідання в суд апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 міститься прохання про розгляд справи без його участі.

Враховуючи наведене, а також вимоги ст. 268 КУпАП, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 без його участі, враховуючи відомості, які містяться в матеріалах цієї справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд при розгляді справи відносно ОСОБА_1 дотримався всіх вказаних вимог закону.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, внаслідок порушення ним вимог п.2.5 Правил дорожнього руху.

Так, згідно з п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, диспозиція якої передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з системного аналізу вищезазначених норм вбачається, що проходження в установленому порядку огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами, а саме: відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №804960 від 06 квітня 2025 року, в якому зазначено про те, 05 квітня 2025 року о 22 годині 35 хвилин по вул. Корольова, с. Сахновщина, гр. ОСОБА_1 керував авто ГАЗ33023, д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення координації рухів. Гр. ОСОБА_1 відмовився проходити освідування на стан сп`яніння на приладі Драгер та до медичного закладу теж відмовився їхати, також навмисно затягував час оформлення адміністративного матеріалу. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (арк.2).

ОСОБА_1 був ознайомлений із відомостями цього протоколу, про що свідчить його власноручний підпис у цьому протоколі в графах: «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи»; «Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, внесені про мене дані правильні)»; «Тимчасово вилучені документи»; «Тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом отримав», «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», де ОСОБА_1 зазначив, що «не згоден».

Будь-яких заперечень щодо відомостей, які зазначені в протоколі, або зауважень щодо незаконних дій працівників поліції, ОСОБА_1 не зазначив ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в інших документах, доданих працівниками поліції до цього протоколу.

Також належить взяти до уваги, що згідно рапорту поліцейського СРПП відділення поліції №1 Берестинського РВП ГУНП в Харківській області Ольховського Д.Г. від 06 квітня 2025 року, в ході патрулювання вул. Корольова, б.2, с-ще Сахновщина Берестинського району Харківської області, 05 квітня 2025 року близько 22:35 год. було зупинено водія гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який керував авто ГАЗ 33023, днз НОМЕР_1 та під час перевірки документів у гр. ОСОБА_1 був відсутній реєстраційний документ на транспортний засіб, що мало порушення ПДР п.2.1б ч.1 ст.126 КУпАП України, після винесення адміністративної постанови ЕНА №4434986 від 05 червня 2025 року та отримання копії постанови у гр. ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення координації рухів, та після чого було запропоновано пройти освідування на стан сп`яніння на приладі Драгер, але гр. ОСОБА_1 відмовився від проходження на місці зупинки в свою чергу було запропоновано пройти освідування на стан сп`яніння в медичному закладі нащо гр. ОСОБА_1 відмовився та затягував навмисно час розгляду адміністративної справи. Відносно гр. ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №804960 від 06.04.2025 року за ч.1 ст.130 п.2.5 КУпАП, гр. ОСОБА_1 було відсторонено від керування в подальшому даним т/з, авто залишилось на місці зупинки без порушень ПДР (арк.1).

Крім того, в матеріалах справи міститься акт огляду на стан сп`яніння та направлення на огляд, згідно з якими ОСОБА_1 під час події мав виражені ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився (а.с.6, 7).

Відповідно до засвідченої копії роздруківки постанови серії ЕНА №4434986 від 05 квітня 2025 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень (а.с. 3).

У матеріалах справи також наявний відеозапис події від 05 квітня 2025 року за участю ОСОБА_1 (арк.10, 11, 12).

Зокрема, з відомостей цього відеозапису вбачається, що, у темну пору доби, працівник поліції, підійшовши до автомобіля, пояснив, що на транспортному засобі ззаду не були ввімкнені жодні габаритні ліхтарі, у зв`язку з чим, була причина поїхати за ним. На вимогу працівника поліції, водій надав паспорт та показав посвідчення водія у застосунку «Дія». Водієм виявився ОСОБА_1 , який не заперечував факту керування транспортним засобом та пояснював, що їде додому.Однак, у ОСОБА_1 був відсутній реєстраційний документ на транспортний засіб. ОСОБА_1 знайшов посвідчення водія та передав його працівнику поліції. Працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про те, що буд винесено постанову за те, що водій не пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, що є порушенням п. 2.1.б ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.126 КУпАП, на що ОСОБА_1 був згоден. Після складання постанови працівниками поліції, ОСОБА_1 ознайомлюють із її змістом, роз`яснюють ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, та ОСОБА_1 ставить у цій постанові свої підписи. Крім того, під час спілкування з водієм працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, зміна забарвлення обличчя (відео «0020»; 22:46). На запитання працівника поліції, ОСОБА_1 повідомив, що сьогодні не вживав алкогольні напої. Працівник поліції запропонував водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер, на що останній відмовився та повідомив, що не довіряє. Працівник поліції запропонував ОСОБА_1 проїхати до Сахновщинської лікарні для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що водій дав свою згоду. Працівник поліції повідомив водію, що зараз вони заповнять направлення на огляд водія та поїдуть до лікарні, у зв`язку з чим попередив, що автомобіль залишається на місці зупинки, а ОСОБА_1 наразі заборонено керувати. Працівник поліції оголосив направлення на огляд водія, та запитав, чи згоден водій їхати? У свою чергу, на неодноразові пропозиції працівника поліції проїхати до медичного закладу для проходження огляду протягом тривалого часу, ОСОБА_1 погоджувався, потім відмовлявся, посилаючись на те, що газоаналізатору Драгер він не довіряє, на початок комендантської години, а також на погіршення його самопочуття, а саме: хвилювання, підняття тиску. Поліцейський повідомив, що у лікарні йому нададуть всю необхідну медичну допомогу, а також те, що він особисто його відвезе додому. Крім того, працівник поліції попередив ОСОБА_1 , що він умисно затягує час, у зв`язку з чим його дії будуть розцінені як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 у подальшому не відмовився від проходження огляду, однак на запрошення проїхати до медичного закладу будь-яких дій не вчинив. Працівник поліції повідомив, що буде складений адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з порушенням п.2.5 ПДР, та роз`яснив водію його наслідки. Після складання протоколу, працівник поліції ознайомлює ОСОБА_1 із його змістом, роз`яснює права та обов`язки та повідомив, що водія відсторонено від керування транспортним засобом.

Враховуючи такі відомості відеозапису, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що працівник поліції об`єктивно та законно розцінив дії ОСОБА_1 як відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки, так і у відповідному медичному закладі, оскільки працівник поліції неодноразово пропонував ОСОБА_1 протягом тривалого часу пройти огляд на стан сп`яніння, роз`яснював наслідки такої поведінки. Однак, водій надалі ухилявся від відповіді, посилаючись на погане самопочуття, недовіру до газоаналізатора Драгер, початок комендантської години та не виконував жодних дій, які б свідчили про готовність пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим, такі дії ОСОБА_1 були вірно розцінені працівником поліції як відмова від вказаного проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Крім того, вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була чіткою і зрозумілою для сприйняття, у зв`язку з чим у ОСОБА_1 не було об`єктивних підстав для не проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що, у свою чергу, свідчить про умисне бажання уникнути встановленої Законом відповідальності за скоєне.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що саме відмова від вимоги поліцейського пройти в установленому порядку огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору Драгер, так і в медичному закладі, є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані алкогольного сп`яніння чи ні.

Апеляційний суд бере до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою. Оспорюючи зміст протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не звертався із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, якими були складені відповідні процесуальні документи у цій справі.

Більш того, матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 подавав заяву в порядку, передбаченому чинним КПК України, до правоохоронних органів щодо фальсифікації цих матеріалів справи або про перевищення працівниками поліції своїх повноважень при виконанні ними своїх службових обов`язків при складанні адміністративного матеріалу відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП.

Також стороною захисту не надано відомостей про те, що він звертався до суду в порядку КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності працівників патрульної поліції.

Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.

Отже, враховуючи відсутність будь-яких скарг з боку ОСОБА_1 щодо дій працівників поліції під час проведення ними огляду останнього на стан алкогольного сп`яніння, а також складення ними протоколу, апеляційний суд дійшов висновку, що відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення та інших письмових доказах, оскільки вони відповідають дійсності та заслуговують на увагу.

Твердження ОСОБА_1 про те, що відеозаписи, які містяться у матеріалах справи слід визнати недопустимими доказами, оскільки відеозйомка працівниками поліції велася не безперервно, є необґрунтованими, у зв`язку із наступним.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, слід зазначити, що тільки у справах про адміністративні правопорушення докази можуть мати відносний характер і полягають у тому, що зміст таких доказів відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обстановку, що має значення для правильного розгляду справи. Водночас, докази, що мають відносний характер можуть незначно корелювати з фактичними даними, які мають тісний зв`язок із фактами предмета доведення, що, в свою чергу, здатні підтвердити існування чи відсутність доказових фактів.

Вимогами ч.2 ст.266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що диск із відеозаписом долучений до матеріалів справи відповідальною особою, а матеріали справи не містять даних про незаконне їх походження.

Таким чином, відеозапис, здійснений працівником поліції, містить фактичні дані щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим, є доказом у справі про адміністративне правопорушення, як це передбачено ст. 251 КУпАП.

Зазначений відеозапис відтворює обставини події та хід спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції з моменту зупинки автомобіля, виявлення у нього ознак сп`яніння, законну вимогу працівника поліції на проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, дії водія, які розцінені працівником поліції як відмова від проходження запропонованого огляду. Всі ці події зафіксовані на наявних відеозаписах, є зрозумілими, послідовними, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Відсутність відеозапису безпосередньої зупинки транспортного засобу не спростовує того, що саме ОСОБА_1 ним керував, оскільки під час складання протоколу він не заперечував факту керування транспортним засобом та виконував вимоги працівника поліції як водій транспортного засобу без зауважень про такий його статус, що спростовує доводи апелянта в цій частині та свідчать про намагання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Доводи ОСОБА_1 про те що постанова серії ЕНА №4434986 від 05 квітня 2025 року не може бути належним та допустимим доказом того, що він керував транспортним засобом, у зв`язку із поданнямпозовної заяви про скасування даної постанови та закриття провадження справи про адміністративне правопорушення, є необґрунтованими, оскільки відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, станом на 30 травня 2025 року, ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 07 травня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУНП у Харківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишено без розгляду. Ухвала набрала законної сили 23 травня 2025 року.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, що, на його думку, свідчить про безпідставність висунутої вимоги про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не можуть бути прийняті до уваги, з огляду на наступне.

Так, підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 Правил дорожнього руху та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до ч.2 Розділу І вищезазначеної Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно ч.3 Розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд, відповідно до ч.7 Інструкції, проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій транспортного засобу повинен не просто погодитись на проведення огляду на стан сп`яніння, а саме пройти відповідний огляд в установленому порядку. Крім того, водій транспортного засобу повинен своєю процесуальною поведінкою забезпечити можливість проведення такого огляду і не створювати перешкод щодо реальної можливості його проведення в установленому законом порядку.

Працівниками поліції в протоколі про адміністративне правопорушення були зазначені, що у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; почервоніння обличчя, порушення координації рухів (арк.2).

Отже, працівники поліції, виявивши ці ознаки, законно та обґрунтовано запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

З відеозаписів події також вбачається, що працівники поліції при спілкуванні з водієм виявили у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, неодноразово протягом тривалого часу пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер або у відповідному медичному закладі, на що ОСОБА_1 погоджувався, потім відмовлявся, пояснюючи це недовірою до показів приладу Драгер, початком комендантської години, погіршенням його самопочуття, потім знову погоджувався, однак будь-яких дій, які б вказували на готовність ОСОБА_1 щодо проходження огляду, не вчинив, у зв`язку з чим, такі дії працівником поліції були розцінені як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням п.2.5 Правил дорожнього руху.

Таким чином, апеляційним судом не встановлено порушення працівниками поліції вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а також порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, водій після оформлення адміністративного матеріалу, будучи незгодним з протизаконними діями працівників поліції, самостійно медичний огляд не пройшов, із заявами про неправильність дій чи порушення його процесуальних прав та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких відомостей не містять.

Зазначене беззаперечно свідчить про обґрунтованість встановлених працівниками поліції ознак алкогольного сп`яніння, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, акті огляду на стан алкогольного сп`яніння та направлення на огляд водія, що свідчить про необґрунтованість доводів апеляційної скарги в цій частині.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що акт огляду та направлення особи на проходження обстеження щодо стану сп`яніння, не є належними та допустимими доказами, є безпідставними з наступних підстав.

Так, огляд особи на стан сп`яніння проводиться відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 09 листопада 2015 року, а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України № 1103 від 17 грудня 2008 року (зі змінами), згідно яких, якщо водій погодився на проведення огляду у медичному закладі, він направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції (п. 8 розділу ІІ Інструкції від 09 листопада 2015 року).

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення (п. 9 розділу ІІ Інструкції від 09 листопада 2015 року та п. 7 Порядку від 17 грудня 2008 року).

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку, перший примірник якого видається під підпис поліцейському (п.п. 17, 20 розділу ІІІ Інструкції від 09 листопада 2015 року, п. 13 Порядку від 17 грудня 2008 року).

Отже, за змістом вищенаведених норм, направлення водія транспортного засобу на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння складається працівником поліції для лікаря, як підстава проведення цим лікарем огляду особи, і відповідно таке направлення залишається у лікаря, а в разі відмови водія від проходження огляду має бути долучено до матеріалів адміністративного провадження.

Таким чином, наявність в матеріалах справи направлення на огляд водія на стан алкогольного сп`яніння та акту огляду на стан сп`яніння, не впливає на кваліфікацію ОСОБА_1 правопорушення, оскільки наявність зазначених документів має правове значення для лікаря медичної установи, який у цьому випадку повинен провести медичний огляд.

Враховуючи, що дії ОСОБА_1 працівниками поліції були розцінені як відмова від проходження огляду в установленому законодавством порядку, у зв`язку з чим був складений протокол про адміністративне правопорушення, тому складання та долучення до матеріалів справи акту та направлення є недоцільним.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Таким чином, всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази, апеляційний суд визнає такими, що відповідають вимогам ст.251 КУпАП.

Сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у не з`ясуванні судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху та вірно притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання сторони захисту на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції є безпідставною.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

У зв`язку з викладеним, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Сахновщинського районного суду Харківської області від 23 квітня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков