ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/ 994 /25 Суддя суду апеляційної інстанції: Курило О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Болотові О.О., без участі особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , без участі його захисника, за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові, справу за апеляційною скаргою захисника на постанову Шевченківського районного суду м.Харкова від «05» 05 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною постановою ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 грудня 2024 року інспектором 1 взводу 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП старшим лейтенантом поліції Черняк Владиславом Григоровичем було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 195079.

Відповідно до вказаного протоколу 08 грудня 2024 року о 12 год. 35 хв. водій ОСОБА_1 в м. Харків по вул. Клочківській, 237, керував транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив Правила дорожнього руху.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня». Відповідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 3467 від 08 грудня 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував у стані алкогольного сп`яніння.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений. Причини неявки суду не повідомив.

Разом з тим, 06 лютого 2025 року на адресу Дзержинського районного суду м. Харкова від представника ОСОБА_1 адвоката Сліс Андрія Сергійовича надійшли заперечення на протокол, в яких просить суд закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Адвокат посилався на те, що було недотримано вимогу проведення медичного огляду у двогодинний термін, що порушує вимоги пункту 9 розділу 2 Інструкції 1452/735 від 09.11.2015; вказує на те, що у висновку відсутній показник проміле алкоголю в крові (графа 10), що є обов`язковим елементом для встановлення стану алкогольного сп`яніння згідно з тими ж вимогами Інструкції; висновок не був складений та вручений як ОСОБА_1 , так і патрульному інспектору безпосередньо після огляду, що порушує пункт 20 розділу III Інструкції. Вважає, що враховуючи вищезазначене, висновок № 3467 від 08.12.2024 не може бути визнаний допустимим та достовірним доказом у даній справі.

Також 14 квітня 2025 року та 05 травня 2025 року від представника ОСОБА_1 адвоката Сліса А.С. на адресу суду надійшли додаткові пояснення по справі, в яких зокрема зазначено, що ОСОБА_1 проходить військову службу за призовом та перебуває на бойовому злагодженні у військовій частині НОМЕР_2 у складі ремонтної роти батальйону забезпечення на посаді водія-слюсаря, де керування транспортним засобом є невід`ємною та основною частиною виконання військового обов`язку ОСОБА_1 . Окрім того вважає, що суттєво пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 його тривале лікування, яке обмежувало вживання алкоголю та відсутність тяжких наслідків правопорушення. Просив розгляд справи проводити без його участі.

Дослідивши наявні докази по справі суд першої інстанції визнав ОСОБА_1 винним в порушенні ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції захисник подав апеляційну скаргу разом із запереченнями, яка містить прохання про скасування постанови Шевченківського районного суду м.Харкова від «05» 05 2025 року та закрити провадження у справі.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги апелянт вказує, що рішення суду першої інстанції є необ`єктивним, необґрунтованим та несправедливим, не відповідає матеріалам справи та фактичним обставинам справи.

Додатково апелянт зазначає, що суд першої інстанції належним чином не дослідив обставини справи, адже подія відбулася 8 грудня 2024 року, а протокол про адміністративне правопорушення складений через 4 дні, а саме 12 грудня 2024 року, що є грубим порушенням вимог КУпАП.

Крім того, на думку сторони захисту, огляд водія ОСОБА_1 був проведений з порушенням норм та вимог чинного законодавства.

Апелянт звертає увагу, що тяжкі наслідки при ДТП були відсутні, а потерпіла сторона в особі ОСОБА_2 жодних матеріальних та моральних претензій немає, що підтверджується нотаріально завіреною заявою на а.с.64.

Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає постанову незаконною та просить її скасувати.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судове засіданні суду апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, жодних клопотань чи заяв до канцелярії Харківського апеляційного суду до початку судового засідання не надав.

Крім того, 22 05 2025 року до канцелярії Харківського апеляційного суду до початку судового засідання надійшла заява від адвоката Сліса А.С. в якій просить проводити розгляд справи без сторони захисту.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод(далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП. процедура проведення поліцейським огляду водія на стан алкогольного сп`яніння відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства Внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року. Відповідно до положень п.2 розділу І зазначеної інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Судовим розглядом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 195079 8 грудня 2024 року о 12 год. 35 хв. водій ОСОБА_1 в м. Харків по вул. Клочківській, 237, керував транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив Правила дорожнього руху. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня». Відповідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 3467 від 08 грудня 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції дослідив відеозапис, що долучений до матеріалів справи, на якому вбачається факт проходження огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у лікаря нарколога. На фрагменті відеозапису на 15 год 56 хв 36 сек водій ОСОБА_1 проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу, результат якого становить 1,53 проміле, що є перевищенням встановленої законодавством норми.

Додатково було відібрано у водія ОСОБА_1 біологічний матеріал на основі якого було видано висновок № 3467 від 08 грудня 2024 року, де встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Суд звертає увагу, що лікар-нарколог повідомляє працівникам поліції та водію ОСОБА_1 , що висновок № 3467 від 08 грудня 2024 року необхідно буде забрати 11 грудня 2024 року.

Крім того, із відеозаписів встановлено, що працівники поліції викликали водія ОСОБА_1 та 12 12 2024 року в присутності останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції ставиться критично до доводів апеляційної скарги щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення не у встановлений законодавством строк, адже оскільки в день виявлення працівниками поліції ОСОБА_1 , у них не було беззаперечних доказів перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Для перевірки і встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення об`єктивно необхідний певний час, складання протоколу здійснюється після отриманням посадовою особою, уповноваженої складати протокол, достатніх даних для висновку про наявність обґрунтованих підстав складання протоколу про адміністративне правопорушення, що не суперечить вимогам ч.2 ст.254 КУпАП.

В даному випадку протокол про адміністративне правопорушення складений після отримання уповноваженими особами висновку лікаря КНП ХОР «ОКНЛ» № 3467 від 08 грудня 2024 року.

Отже, на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення у працівників поліції були офіційні документи, які підтверджували стан алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_1 .

Додатково, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 195079 ОСОБА_1 був присутній зі своїм захисником, що підтверджується відеозаписами долученим до матеріалів справи, жодних заперечень щодо складеного медичного висновку матеріали справи не містять.

Як вбачається із матеріалів справи, водій ОСОБА_1 чи його захисник не оскаржували дії чи бездіяльність співробітників патрульної поліції, тобто останні не зверталися до суду із позовом в порядку, визначеному КАС України, а також не зверталися зі скаргою на дії чи бездіяльність працівників поліції до його керівництва, хоча мали для цього достатньо часу.

Тобто, зазначені обставини, унеможливлюють будь-які посилання сторони захисту на незаконність дій працівників поліції під час складення протоколу, акту, направлення чи рапорту або щодо невідповідності відомостей, зафіксованих у цих документах.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає аргумент апелянта про відсутність тяжких наслідків в діях водія ОСОБА_1 безпідставним, адже перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та керуючи транспортним засобом водій ОСОБА_1 скоїв дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої, судячи з відеозапису, потерпілі, жінка та дитина, проходили медичний огляд на предмет отримання тілесних ушкоджень. Нехтуючи суспільною безпекою, водій ОСОБА_1 сів за кермо транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння, що є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю та має тяжкість ймовірних наслідків.

Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні, у зв`язку з чим, апеляційний суд вбачає у діях ОСОБА_1 свідоме ігнорування ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені.

У рішенні ЄСПЛ № 980_360 по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» від 21 01 1999 вказується, що у рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різною залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

З вище зазначеного випливає, що інші доводи та пояснення апелянта в апеляційній скарзі є безпідставними та не обґрунтованими.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Шевченківського районного суду м.Харкова від 05 05 2025 року по справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника, - залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М.Курило