Справа № 588/363/25
провадження № 3/588/186/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2025 року м. Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Лебедь О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, що надійшли з Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовець, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за частиною 5 статті 126 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №255023 від 24.02.2025 ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що 24.02.2025 о 09 годині 45 хвилин у с.Боромля дорога Н-12 керував транспортним засобом NASSAN NAVARA номерний знак НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом повторно протягом року, чим порушив вимоги пункту 2.1.а Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, повідомив, що 24.02.2025 рухався у м.Тростянець де знаходилося службове забезпечення, отримав розпорядження на отримання майна і боєприпасів для забезпечення підрозділу. Не було кому доручити завдання через некомплектність підрозділів на позиціях, штурмові дії з боку противника. У другої особи з якою він їхав немає стажу водіння. Сам ОСОБА_1 пройшов автошколу, але не встиг скласти іспити.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 в судовому зсіданні просила суд долучити лист командира, який підтверджує, що 24.02.2025 молодший лейтенант ОСОБА_1 виконував бойові завдання, які потребували перевезення автомобілем з міста Суми в місто Тростянець необхідних засобів для забезпечення боєздатності підрозділу. Також захисник вказала на те, що автомобіль на якому рухався ОСОБА_1 належить військовій частині, а сам ОСОБА_1 є військовослужбовцем на підтвердження чого буде надано довідку Форми 5. Документи на підтвердження цих факті замовлені у військовій частині, але надійдуть пізніше через віддаленість пункту постійної дислокації.

Також адвокат звернула увагу на невірну кваліфікацію обставин справи, бо ОСОБА_1 не був позбавленим права керування транспортним засобом, а не мав такого права.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, знайшла своє підтвердження, зважаючи на таке.

Згідно пункту 2.1а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 5 статті 126 КУпАП, полягає у повторному протягом року вчиненні порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї.

Частиною 4 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення за обставин, установлених судом, підтверджується такими доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №255023 від 24.02.2025, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликає, містить всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП (а.с. 2, 3);

- рапортом інспектора взводу роти №2 батальйону УПП в Сумській області Олександра Чемодурова (а.с.4);

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3652574 від 12.12.2024, відповідно до якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 126 КУпАП, зокрема в тому, що він керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування транспортними засобами, а саме був позбавлений права керування рішенням Богунського районного суду м.Житомира терміном на один рік (а.с. 5);

- відеофайлом (а.с.10).

Згідно довідки, складеної старшим інспектором з ОД відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Сумській Департаменту патрульної поліції Ольги Западні відповідно до відомостей інформаційно-комунікаційної системи «Інфрмаційний портал Національної поліції» інформація про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія відсутня (а.с. 4).

Це означає, що водій не керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування порторно, як вказано в описі установлених даних протоколу. Але він, будучи особою, яка не має права керування транспортним засобом, повторно протягом року керував транспортним засобом. Враховуючи викладене, вважаю доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП.

Правопорушення вчинене ОСОБА_1 не пов`язане з перебуванням у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, відповідно до листа ВЧА0284 від 12.05.2025 року було повідомлено суд, що 24.02.2025 ОСОБА_1 командир розвідувального взводу десантно-штурмового батальйону НОМЕР_3 виконував бойові завдання щодо забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією рф проти України, у зв`язку з чим після 9 години 24.02.2025 рухався на автомобілі NASSAN NAVARA номерний знак НОМЕР_2 за кермом, з міста Суми в місто Тростянець, з метою отримання необхідних засобів для забезпечення підрозділу, щоб не допустити зниження боєздатності підрозділу та зриву виконання завдання (а.с.24).

Також надано довідку Форми 5 про те, що молодший лейтенант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 .

Відповідно до акту приймання передачі гуманітарної (благодійної) допомоги автомобіль NASSAN NAVARA на якому рухався ОСОБА_1 переданий благодійником військовій частині НОМЕР_4 .

Підтвердження цих фактів мало значення для встановлення обставин справи і потребувало додаткового часу. Також засідання відкладались для забезпечення особистої участі особи яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є джерелом права в Україні, кожному гарантовано право на справедливий суд.

За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішенні спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особи обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення.

Досліджуючи питання поширення гарантій статті 6 Конвенції на дану справу, Суд звертає увагу, що виходячи з прецедентної практики Європейського Суду з прав людини хоч за національним законом ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, йому пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні Європейським Судом, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).

Суд враховує, що адміністративне стягнення за правопорушення передбачене частиною 5 статті 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 40800 грн, разом з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років, мають каральний і стримуючий характер.

Розмір штрафу значно (більше, ніж у 5 разів) перевищує розмір мінімальної заробітної плати в Україні. Крім того, проведений порівняльно-правовий аналіз із санкцією, яка передбачена статтею 382 Кримінального кодексу України за невиконання судового рішення яке може мати форму керування транспортним засобом особою, яка була позбавлена судом права керування транспортними засобами, вказує, що штраф за адміністративне правопорушення передбачене частиною 5 статті 126 КУпАП перевищує розмір штрафу за кримінально каране діяння за національним законодавством України.

Наведені обставини свідчать, що адміністративне правопорушення передбачене частиною 5 статті 126 КУпАП може бути віднесено до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права:

a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього;

b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту;

c) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя;

d) допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення;

e) якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, - одержувати безоплатну допомогу перекладача.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 був залучений до виконання бойових задач в період воєнного стану. Тому, вирішення справи за його відсутності, за умови об`єктивно наявної неможливості взяти участь в судовому засіданні, становитиме порушення прав визначених пунктами b, c, d статті 6 Конвенції.

Стаття 323 КПК України встановлює обов`язкову участь обвинуваченого у судовому засіданні. Якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду.

Відповідно до частини 2 статті 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 126 КУпАП, участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є обов`язковою.

Проте, за встановлених судом обставин, розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка бажає брати участь у розгляді справи, але не може це зробити через участь у бойових діях та інші непереборні обмеження пов`язані з несенням військової служби, становитиме суттєве порушення прав передбачених КУпАП, гарантій встановлених Конституцією, КПК України, та статтею 6 Конвенції.

Пунктом 7 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього кодексу.

Оскільки строки накладення адміністративного стягнення, за частиною 5 статті 126 КУпАП України, встановлені статтею 38 КУпАП, на момент розгляду справи судом закінчилися, це є підставою для закриття провадження у справі.

Таким чином, на даний момент минув встановлений статтею 38 КУпАП строк давності накладення адміністративного стягнення, а тому на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП провадження по справі про притягнення особи підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись статтями 33, 34, 38, 126, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП. У зв`язку закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, що встановлений статтею 38 КУпАП, а саме строк давності накладення адміністративного стягнення, провадження по справі в частині притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за частиною 5 статті 126 КУпАП закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О. В. Лебедь