справа № 361/4587/24
провадження № 3/361/2733/24

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Анікушин В.М., за участю адвоката Онопрієнко З.В., розглянувши адміністративну справу, що надійшла від батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 633811 від

05 травня 2024 року, ОСОБА_1 05 травня 2024 року о 04 годин 12 хвилин на 47 км а/д М-01 Київ-Чернігів в Броварському районі Київської області керував транспортним засобом «Skoda Octavia»,

д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою технічного приладу Drager ALcotest 6820 та у закладі охорони здоров`я КНП ББКЛ ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 вину не визнав, стверджував, що за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, автомобілем марки «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 не керував. Автомобіль є службовим був припаркований перед воротами Національного парка «Залісся», в якому він працює. Зазначив, що близько 04 години 05.05.2025 йому зателефонував охоронець і повідомив, що біля службового автомобіля знаходяться працівники поліції і оглядають його. Будучі в ту ніч черговим працівником у парку, вирішив дізнатися, що сталося і вийшов до автомобіля з адміністративного приміщення. Працівники поліції зауважили, що службовий автомобіль припаркований перед воротами з порушенням ПДР і попросили надати документи на автомобіль та посвідчення водія. Надалі він надав поліцейським запитувані документи, а вони запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Зауважив, що він вважав вимогу поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння безпідставною, оскільки він не керував транспортним засобом, що може підтвердити охоронець Національного парку «Залісся», якого просив опитати в якості свідка. Відтак, він не заперечую факту своєї відмови від такого огляду. Визнав, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки ввечері вживав алкогольні напої, бо було свято Великдень. Однак автомобіль «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 був з вечора припаркований біля воріт парку і він після вживання алкоголю на цьому автомобілі нікуди не їхав.

Захисник Онопрієнко З.В. просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Зауважила, що доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 матеріали справи не містять, а тому вимога поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , який не був водієм є незаконною. Наголосила, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним доказом винуватості особи та повинен оцінюватись судом у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами. ОСОБА_1 не погодився зі змістом протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбачена частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки не був водієм. Тому, він відмовився підписати цей протокол. Так, транспортний засіб не був зупинений працівниками поліції, оскільки був припаркований біля воріт Національного парка «Залісся», тому працівники поліції не повідомляють особі про причини зупинки. Більш того, під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення працівниками поліції було допущено ряд порушень законодавства. По- перше, поліцейські батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Головного управління Національної поліції в Київській області патрулюють лише відрізок траси М-01 Київ-Чернігів, а прохідна Національного парку «Залісся», де був припаркований автомобіль Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 не належить до зони їх патрулювання, а тому вони не уповноважені складати матеріали про адміністративні правопорушення на даній території. По- друге, працівники поліції не роз`яснили особі, яка притягається до відповідальності, її права відповідно до Конституції України та КУпАП. По- третє, матеріали відеозапису не є безперервними та не відображають факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а на них зображено лише факт його відмови від проходження огляду, що ним не заперечується та процес складання протоколу.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_1 знає, оскільки працює з ним у Національному парку «Залісся». 05.05.2024 він чергував на прохідній Національного парку. Близько четвертої години ранку по дорозі біля парку проїхало два автомобіля, а за ними поліцейська патрульна машина. Службова машина парку, а саме авто Шкода білого кольору, держаний номерний знак він не пам`ятає було припарковано за територією парку біля воріт прохідної. Поліцейські зупинилися і підійшли до цього авто, оглядаючи його. Він поінформував про це ОСОБА_1 , який теж чергував в той день. ОСОБА_1 вийшов з контори до поліцейських і почав з ними спілкуватися. Змісту розмови свідок не знає, тому що не був присутній під час неї. Зазначив, що ОСОБА_1 ще раз зайшов в адміністративне приміщення і повернувся до поліцейських. Зазначив, що крім нього, ці обставини може підтвердити жінка, яку він особисто не знає, та яка гуляла по території парку в цей час.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що 05 травня 2024 року відпочивала на території Національного парка «Залісся» за запрошенням друзів. В цей день вона прокинулась на світанку приблизно о четвертій ранку та вирішила прогулятися територією парку, подихати свіжим повітрям, послухати спів птахів. Прогулюючись парком, почула голосну розмову між чоловіками, наблизилась до місця звідки лунали голоси і побачила, що за територією парку біля воріт стоять два автомобілі, один з яких був поліцейським, поруч перебували поліцейські і ще якийсь чоловік, вони спілкувалися. Змісту цієї розмови їй невідомий.

Надалі захисник подала до суду письмові пояснення допитаних судом свідків. Проте, суд ставиться до них критично та не бере до уваги, оскільки вони суттєво відрізняються від свідчень, наданих безпосередньо у суді.

Під час перегляду відеозаписів обставин оформлення адміністративного матеріалу встановлено, що автомобіль «Skoda Octavia» білого кольору припарковано біля воріт (прохідної), як встановлено в судовому засіданні, прохідної Національного парку «Залісся», факт керування цим транспортним засобом ОСОБА_1 відеозаписи не містять. Так на першому з відеозаписів на диску міститься процес складання поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 . На другому відеозаписі на диску ОСОБА_1 перебуває поблизу автомобіля «Skoda Octavia» білого кольору та надає поліцейським документи, а також підтверджує факт вживання алкогольних напоїв та відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння. Разом з тим, тверджень ОСОБА_1 про те, що він керував транспортним засобом відеозапис не містить.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши пояснення особи, щодо якої розглядається адміністративна справа, пояснення свідків, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку суд констатує таке.

Згідно зі статтею 1 КУпАП, завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їхньої компетенції відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог статті 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Отже, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є доведення об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони правопорушення.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, полягає в тому числі у керуванні транспортним засобом та відмові від проходження огляду на стан сп`яніння.

Суб`єктами правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, спеціальний - водій транспортного засобу.

Ознакою суб`єктивної сторони є вина суб`єкта правопорушення, яка полягає в тому, що суб`єкт правопорушення, усвідомлюючи встановлені стосовно нього обмеження у праві керування транспортними засобами, здійснював керування ними.

Згідно з п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. У статті 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Згідно з вимогами, що містяться в Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Суддя зауважує, що відеозапис, долучений до матеріалів справи, не відповідає вимогам безперервності та повноти фіксації. Однак визначальним для розгляду цієї справи є те, що на відеозаписі факт керування ОСОБА_1 не зафіксовано, що підверджує надані останнім в суді пояснення та узгоджується з поясненнями свідків, допитаних в суді.

Окремо суддя зазначає, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія, незалежно керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Так, під керуванням транспортним засобом розуміється технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, з метою керування. Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу. Відповідно до п. 1.10 ПДР водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. Правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 вважається закінченим з моменту, коли транспортний засіб почав рухатися унаслідок запуску двигуна чи буксирування транспортного засобу, факт керування належними доказами у справі не доведено. Натомість, матеріали відеозапису та показання свідків, допитаних у судовому засіданні, зокрема свідка ОСОБА_2 навпаки спростовують те, що 05 травня 2024 року о 04 годин 12 хвилин транспортний засіб «Skoda Octavia» рухався під керуванням ОСОБА_1 , оскільки це авто було припарковано біля воріт прохідної Національного парка «Залісся».

Іншим процесуальним порушенням, допущеним поліцейськими під час оформлення адміністративного матеріалу щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом не надається правова оцінка, оскільки першочергово спростовано факт керування транспортним засобом.

Відтак, суддя, за встановлених у судовому засіданні усіх обставинах даної справи про адміністративне правопорушення, у їх сукупності, дійшов висновку, що направлені до Броварського міськрайонного суду Київської області адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП та їх аргументація у цілому не підтверджують наявність у його діях складу наведеного адміністративного правопорушення.

В силу положень статті 251 КУпАП суд позбавлений права самостійно збирати докази, обов`язок щодо збирання доказів, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. В свою чергу протокол про вчинення особою адміністративного правопорушення не може слугувати єдиним доказом доведення обставин скоєння такого порушення та оцінюється судом разом з іншими доказами.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо передбачені санкції за скоєне правопорушення є достатньо суворими, правопорушення має природу кримінального злочину і судовий розгляд має відповідати принципу справедливості. Розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження. Суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, та мінімальний розмір штрафу, визначений у частині другій статті 53 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.

Адміністративна відповідальність та процедура притягнення до адміністративної відповідальності має ґрунтуватися на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, які тлумачаться на її користь.

Відповідно до пунткту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

З наведеного провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Керуючись пунктом першим частини першої статті 247, пунктом третім частини першої статті 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.М. Анікушин