Справа № 569/3813/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Головчак М.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , за ч.4 ст. 130 КУпАП, ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №237884 від 04.02.2025, ОСОБА_1 , 03.02.2025, близько 22:12 год., в м. Рівне, вул. Міцкевича, керував транспортним засобом Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , та вживав після дорожньо транспортної пригоди, яка відбулася 03.02.2025, о 22:12, в м. Рівне, вул. Міцкевича, і за його участю, алкоголь, що підтверджується тестом №2732 від 03.02.2025, результат огляду становить 1,52% проміле, чим порушив п.2.10.є. Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.4 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №237902 від 04.02.2025, ОСОБА_1 , 03.02.2025, близько 22:12 год., в м. Рівне, вул. Міцкевича, керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , в порушення п.п. 2.3.б, 10.9., 13.1 Правил дорожнього руху, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, та під час руху заднім ходом не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого допустив наїзд на транспортний засіб Toyota RAV4, номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 , який знаходився у нерухомому стані. В результаті чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень та завдано матеріальні збитки.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Суд вважає за доцільне об`єднати справи №569/3813/25 за ч.4 ст. 130 КУпАП, та №569/3845/25 за ст. 124 КУпАП, присвоївши їм спільний №569/3813/25 та розглянути їх в одному провадженні, оскільки відносно ОСОБА_1 складені окремі протоколи про адміністративні правопорушення за ч.4 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень за обставин викладених у протоколах про адміністративне правопорушення, не визнав та вказав, що за вищевказаних обставин, транспортним засобом не керував, а тому не може нести відповідальність за інкриміновані адміністративні правопорушення.

Транспортним засобом керував ОСОБА_3 , який попросив у нього автомобіль, з`їздити на дачу, оскільки там спрацювала система охорони. Коли він повернувся, зізнався, що вчинив дорожньо транспортну пригоду, рухаючись заднім ходом з паркувального місця, допустив зіткнення з транспортним засобом, Toyota RAV4, який стояв у нерухомому стані. Просив взяти вину на себе, пояснив, що ймовірно перебуває у розшуку ТЦК та СП, тому не бажає контактувати з працівниками поліції.

Окрім того вказав, що Рівненським апеляційним судом Рівненської області у постанові суду від 07 травня 2025 року, у справі за ст.122-4 КУпАп, встановлено, що транспортним засобом керував ОСОБА_3 , будь-яких доказів того, що він керував автомобілем судом не встановлено.

Під час розгляду справи захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Крижов С.В., просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, оскільки відсутні докази про причетність ОСОБА_1 до адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вказав, що Постановою Рівненського апеляційного суду від 07.05.2025, провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП. Цією постановою суду, встановлено відсутність доказів про керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а відтак непричетність ОСОБА_1 до дорожньо транспортної пригоди, яка мала місце за вищевказаних обставин.

Допитаний під час розгляду справи в якості свідка ОСОБА_3 , дав показання, що саме він керував автомобілем та допустив дорожньо транспортну пригоду, яка трапилась за вищевказаних обставин. Присукає, що може перебувати у розшуку ТЦК та СП, тому через боязнь мобілізації, адже на місце події прибули б працівники поліції, просив ОСОБА_1 взяти вину на себе. Стверджував, що попросив у ОСОБА_1 його автомобіль, щоб з`їздити на дачу.

Дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, запис з камер зовнішнього спостереження стоянки транспортних засобів з місця події, приходжу до наступного висновку.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

У відповідності до ст. 278 КУпАП, Орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Лише наявність прямих, незаперечних доказів, які вказують на порушення особою правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у розумінні ст. 251 КУпАП, є доказом у справі про адміністративне правопорушення, має містити всі істотні обставини справи, які є доказами вини особи у вчиненні цього правопорушення. В іншому випадку, протокол не може бути вважатися достатнім для встановлення вини особи.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011 р., заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 р., заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, містить відомості про оформлення працівниками поліції матеріалів про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

Письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що містяться в матеріалах справи, свідчать лише про факт дорожньо транспортної пригоди, що мала місце 03.02.2025, близько 22:12 год., в м. Рівне, вул. Міцкевича, яка виникла внаслідок того, що водій транспортного засобу Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом допустив наїзд на транспортний засіб Toyota RAV4, номерний знак НОМЕР_2 , проте на ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , не вказують.

Запис з камер зовнішнього спостереження з місця події, відображають дійсність та обставини дорожньо транспортної пригоди, яка сталась за вищевказаних обставин, однак не вказує, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Ідентифікувати його особу, як водія не можливо, через нечіткий запис, темну пору доби, та погане освітлення місця події.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 07.05.2025, провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п.1 ст. 247 КУПАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Рівненський апеляційний суд Рівненської області у своїй постанові вказав, про відсутність доказів керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом.

Наведене, а також показання свідка ОСОБА_3 спростовують твердження у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №237902 від 04.02.2025, що ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, допустив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП, а відтак вказує на відсутність в його діях події і складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Пунктом 2.10.є. Правил дорожнього руху, встановлено обов`язок водія транспортного засобу, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди, до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП, може мати місце лише тоді, коли водій, який був учасником дорожньо транспортної пригоди свідомо вжив алкогольні напої, наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналогів, а також лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Наявність події та складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, знаходиться в прямій залежності від вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, настання певних обов`язків у зв`язку з вчиненим та відповідальності за вчинене.

Факт перебування в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , не заперечується, однак відсутні докази, що останній будучи водієм транспортного засобу, був учасником дорожньо - транспортної пригоди, свідомо вжив алкогольні напої до моменту проведення огляду на стан сп`яніння.

Оскільки, в даному випадку, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, то, відповідно, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30.09.2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

У своїх рішеннях, в т.ч і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

У зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме особа, яка виявила факт адміністративного правопорушення, повинна зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У рішенні по справі «Гефген проти Німеччини» Європейський суд з прав людини для описання доказів, отриманих із порушенням встановленого порядку, сформував доктрину «плодів отруєного дерева», відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж.

У відповідності до положень п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, а також те, що в силу презумції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП, підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 284 КУпАП при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП виноситься постанова про закриття справи.

На підставі наведеного та керуючись ст. 247 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Об`єднати справи №569/3813/25 за ч.4 ст. 130 КУпАП, та №569/3845/25 за ст. 124 КУпАП, присвоївши їм спільний №569/3813/25 та розглянути їх в одному провадженні.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та ч.4 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Головчак М.М.