ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1510/25 Справа № 204/2644/25 Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанська Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02 квітня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.,

за участю:

особи, що притягується

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника Грищенка В.В.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02 квітня 2025 року 14 лютого 2025 року о 22 год. 34 хв. у м. Дніпрі, на вул. Новошкільній, буд. 22, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW Х5, номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому порядку зі згоди водія із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 3820, 6820 (0530), результат 0,40 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки сторона захисту дізналася про винесення оскаржуваної постанови у момент забезпечення до неї загального доступу у Єдиному державному реєстрі судових рішень, а саме 24 квітня 2025 року, по суті просить скасувати вказану постанову суду та провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду. Наголошує на тому, що у матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують належний стан технічного засобу Драгер, яким проводився огляд. Вказує на те, що долучений відеозапис засвідчує лише результат технічного засобу та не підтверджує наявність ознак алкогольного сп`яніння. Наголошує на тому, що був тверезий та окрім сумнівного результату тесту, будь-яких належних та допустимих доказів керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять. Звертає увагу на те, що був фактично не згодний із результатами проведеного огляду.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 02 квітня 2025 року. З матеріалів справи слідує, що апеляційна скарга направлена поштовим зв`язком до суду першої інстанції 30 квітня 2025 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що з текстом оскаржуваної постанови сторона захисту ознайомилася 24 квітня 2025 року, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду та позицію колегії суддів Третьої судової палати Верховного Суду, яка викладена у постанові суду від 11 вересня 2019 року при розгляді справи №130/2448/16-к, відповідно до якої без повного тексту судового рішення особа позбавлена можливості надати належне обґрунтування апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу Драгер, результат огляду 0,40 проміле; тестуванням до протоколу, відповідно до якого результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу Драгер становить 0,40 проміле; відеозаписом, а також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Безпідставними є твердження про те, що ОСОБА_1 був не згодний із результатами проведеного огляду та у нього були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння, оскільки як слідує з матеріалів справи останній добровільно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу Драгер, жодних зауваженьщодо отриманих результатів чи процедури огляду працівникам поліції не зазначав, з результатами тесту погодився, що підтверджується підписом останнього на роздруківці тесту, а тому не має підстав вважати, що огляд на стан сп`яніння було проведено з порушенням процедури.

Крім того, як під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і в суді першої інстанції ОСОБА_1 жодних вимог (клопотань) щодо надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки не заявляв, при цьому згідно п. 5 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, поліцейський надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки лише на вимогу особи.

В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити особі, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02 квітня 2025 року.

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот