Справа № 145/410/25
Провадження №3/145/230/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2025 селище Тиврів

Суддя Тиврівського районного суду Вінницької області Патраманський І. І. , розглянувши матеріали, що надійшли від ВП №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

16.03.2025 о 23:05 год. в м. Гнівань Вінницького району Вінницької області, по вулиці Лісовій, водій ОСОБА_1 в порушення вимог п. 2.9 (а) ПДР України керував мотоциклом без д.н.з., в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку за допомогою "Drager Alkotest" №6810, результат тесту - 0,88‰.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав, підтвердив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, у скоєному щиро розкаявся.

Пунктом 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, з подальшими змінами, встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується його поясненнями, наданими безпосередньо в судовому засіданні; протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 273520 від 16.03.2025; відеозаписом з нагрудної бодікамери 798654; результатом тесту "Drager Alkotest 6810" №3742 від 16.03.2025, результат тесту - 0,88‰; направленнями на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та іншими матеріалами справи.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, визнаю їх належними та допустимими, оскільки вони відповідно до статей 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Суд, оцінивши досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Під час призначення виду та розміру адміністративного стягнення судом враховується особа порушника, ступінь вини, майновий стан, характер вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Суд відповідно до ст. 34 КУпАП установив обставину, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення - це щире розкаяння винного. Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, суд не встановив.

Відповідно до довідки, виданої поліцейським СРПП відділення поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Н.Рекути, ОСОБА_1 протягом календарного року за ст. 130 КУпАП не притягувався.

Згідно з довідкою поліцейського СРПП відділення поліції № 2 Вінницького РУП Рекути Н. ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 2 ст. 30 КУпАП позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Відповідно до п. 1.10 ПДР водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Згідно п. 21 абзац 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" слід враховувати, що призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

З урахуванням системного аналізу ч. 1 ст. 30, ч. 1 ст. 130 КУпАП та п. 1.10. Правил дорожнього руху слід дійти всиновку, що додаткове адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами слід застосовувати до осіб, які таке право отримували у встановленому порядку, тобто до осіб, які керують транспортними засобами і мають посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом). Особи, які права керування транспортними засобами не отримували, є іншими особами в розумінні ч. 1 ст. 130 КУпАП і до них додаткове адміністративне стягнення не застосуовується.

Отже, дослідивши матеріали справи, зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_1 вчинив грубе порушення ПДР України, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку себе та інших громадян, не дивлячись на загальноприйняті норми поведінки та співжиття в суспільстві легковажно дозволив собі керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про нехтування ним вказаних норм, тому, за таких обставин, вважаю за доцільне, з метою попередження вчинення ним грубих правопорушень в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.

Керуючись ст. 7, 9, 23. 24, 25, 27, 30, 33-35, 40-1, 130, 280, 283, 284, 287, 289, 291 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення за цією статтею у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Реквізити для сплати штрафу: р/рахунок № UA 0002001, призначення платежу: 21081300; серія ЕПР1 номер протоколу 273520, одержувач: ГУК у Вінницькій обл./Він об./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37979858, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Роз`яснити положення ст. 307, 308 КУпАП, відповідно до яких штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання копії постанови, а у разі її оскарження - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у строк, зазначений вище, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір призначеного штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп .

Реквізити для сплати судового збору: р/рахунок №UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ 22030106, банк одержувача - Казначейство України, код за , код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили з моменту закінчення строку на її апеляційне оскарження.

С Суддя:І. І. Патраманський