ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/1627/25

провадження № 3/0285/995/25

10 червня 2025 року м. Звягель

Суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.

при секретарі Клечковській М. М., з участю:

особи, відносно якої складено протокол, ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов

від Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

громадянина України, уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 ,

проживає АДРЕСА_2 ,

працює в м. Києві різноробочим,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно адміністративного протоколу, який надійшов до суду 25.03.2025, ОСОБА_1 інкримінується вчинення правопорушення на транспорті за наступних обставин.

Так, 15.03.2025 о 10:52 год в с Кикова Звягельського району Житомирської області ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, підвищена жвавість. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що не вживав ні алкоголь, ні наркотичних речовин. Спершу продув у Драгер, який показав відсутність у нього ознак алкогольного сп`яніння, а потім поліцейський запитав, чи не вживає він наркотичні речовини, та відразу, не зазначивши будь-яких видимих ознак, запропонував проїхати до лікарні для проходження огляду. Відмовився, оскільки з пояснень поліцейського зрозумів, що такий огляд і поїздка з села до міста в лікарню буде відбуватись за його рахунок.

Заслухувавши пояснення учасника судового процесу, дослідивши матеріали справи,

приходжу наступного висновку.

Одним із завдань КУпАП є охорона прав і свобод громадян; ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому порушення до матеріалів справи, окрім самого протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №272001 від 15.03.2025, було додано:

направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 в лікарні не проводився в зв`язку з відмовою останнього;

постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4274867 від 15.03.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП (порушення правил користування ременями безпеки, п.2.3.в. ПДР) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн;

витяг з інформаційного порталу Національної поліції адмінпрактики, відповідно до якого ОСОБА_1 07.07.2024 постановою ББА/313170 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має права керувати таким);

відео з портативного відеореєстратора поліцейського.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів п.1 ст.247 КУпАП України.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані, зокрема, наркотичного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан такого сп`яніння.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, висловленої у чисельних рішення цього суду («Енгель та інші про ти Нідерландів», «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти російської федерації», «Гурепка проти України», «Швидка проти України» та інші) провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, повинне проводитись за процедурою, передбаченою для кримінальних правопорушень.

Обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення. При наявності певної неповноти чи суперечностей, суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді.

Перевіривши надані поліцейським докази, проаналізувавши їх та надавши їм відповідну правову оцінку, суд не погоджується із такою правовою кваліфікацією дій ОСОБА_1 .

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, поліцейський виявив у ОСОБА_1 такі ознаки наркотичного сп`яніння, як розширені зіниці очей та підвищена жвавість. Наявність таких ознак ОСОБА_1 заперечив в суді і пояснив, що огляд поліцейським не проводився.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи і не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який передбачає співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій.

З переглянутого судом відеозапису вбачається, що поліцейський, перевіряючи у ОСОБА_1 наявність документів на підтвердження його особи та права керування транспортним засобом, відразу запитав, чи не вживав він алкогольних напоїв, на що ОСОБА_1 повідомив, що алкоголь не вживає.

На 05:30 хв працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодився. Результат тесту №764 було оголошено працівником поліції і він виявився негативним (0,00 проміле), що зафіксовано на відеозапису.

Після цього, працівниками поліції відразу запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд в найближчому медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння. Принагідно зазначити, що жодних ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння працівниками поліції не зазначалось. При цьому ОСОБА_1 повідомив, що наркотичні засоби не вживає, оскільки є майстром спорту України з кікбоксингу. Після цього він запитав у поліцейських, за чий рахунок проводиться такий огляд, на що вони повідомили, що за його власний. Відтак, ОСОБА_1 відмовився слідувати до медичного закладу для проходження огляду, що не заперечувалось ним в судовому засіданні.

Вказана розмова відбувалась в світлу пору доби, при цьому ОСОБА_1 сидів у салоні службового автомобіля працівників поліції, вів себе адекватно, без жодних видимих ознак будь-якого сп`яніння, зокрема і тих, що зазначені у протоколі.

Більш того, на відеозапису видно, що від самого початку розмови з ОСОБА_1 до моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення, жодного огляду поліцейськими на наявність ознак наркотичного сп`яніння не проводилося, а поведінка останніх свідчить про упереджене ставлення до ОСОБА_1 .

З відеозапису слідує, що жодної з описаних поліцейським у протоколі ознак наркотичного сп`яніння у водія ОСОБА_1 не спостерігається.

Тобто, працівник поліції вказав на наявність ознак наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 лише в самому протоколі, без проведення огляду, а лише на підставі своїх припущень та уявлень.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Якщо проведення такого огляду вимагалося працівниками поліції без видимих на те причин, відмова від проходження медичного огляду правових наслідків не породжує.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Отже, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, визначеними МОЗ і МВС України. Окрім того обов`язковим є доведення підстав для такого огляду особи.

У п.4 Розділу 1 Інструкції вказано, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Описані в Інструкції ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння водія повинні бути очевидними, а не удаваними, як у даному випадку.

У разі наявності підстав вважати, що водій ТЗ перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Тобто існує визначений законом алгоритм дій: спочатку працівник поліції виявляє ознаки наркотичного сп`яніння у водія та пропонує йому пройти огляд в медичному закладі з метою підтвердження чи спростування стану сп`яніння водія. При цьому, водій доставляється до медичної установи саме працівником поліції, який виписує направлення до медичного закладу.

Судом встановлено порушення працівниками поліції згаданих законодавчих норм.

Звертаю увагу на те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння, підлягає доведенню не лише факт керування особою транспортним засобом, а й наявність ознак наркотичного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, умови та можливість проходження такого огляду в медичному закладі. Крім того, має бути встановлено факт відмови водія від проходження зазначеного огляду, якому має передувати роз`яснення прав особи, виявлення та фіксація ознак сп`яніння, а не формальне припущення наявності у особи цих ознак.

За наведених обставин, у даному конкретному випадку, наявність ознак наркотичного сп`яніння, матеріалами справи не доведено, а тому й підстав згідно з вищезгаданою Інструкцією для пропонування працівниками поліції пройти огляд ОСОБА_1 не було.

Недоведеність вини особи, відповідно до ст.9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення.

Згідно ст.1 КУпАП завданням цього Кодексу є серед інших й запобігання правопорушенням, а не провокація громадян на їх вчинення. Крім того, відповідно до ст.23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

Такі дії працівників поліції судом розцінюються, як бажання у будь-якому випадку притягнути ОСОБА_1 до відповідальності, за відсутності для цього законних підстав. Вимога щодо проходження ним огляду на стан наркотичного сп`яніння після того, як він продув у Драгер і підтвердив відсутність у нього ознак алкогольного сп`яніння, могла бути лише приводом для отримання відмови ОСОБА_1 та для складання відносно нього протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки чинним законодавством не передбачено проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на відміну від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, який дійсно проводиться на місці за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора.

Манера спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 , без чіткого роз`яснення прав та обов`язків, а також наслідків у разі вчинення особою тих чи інших дій, є неприпустимою, оскільки породжує в особи сумніви та двозначність щодо розуміння обставин, які склалися. Такі дії працівників поліції з ініціювання провадження призвели до несправедливості провадження в цілому.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали свої справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться у вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

У практиці Європейського суду з прав людини, зокрема рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» зазначалося, що суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неоспорюваних презумпцій факту.

Враховуючи, що вимога працівника поліції про проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння була обґрунтована наявністю не існуючих ознак наркотичного сп`яніння, така вимога не може вважатись законною. Відмова водія виконувати незаконну вимогу працівника поліції не є порушенням вимог п.2.5 ПДР та не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

Верховний Суд України неодноразово звертав увагу місцевих судів на обов`язок проведення якісного розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, та ретельної перевірки обставин, викладених в протоколі.

Резюмуючи викладене та беручи до уваги приписи ст.62 Конституції України про те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому справу слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.9, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги на неї через Звягельський міськрайонний суд до Житомирського апеляційного суду протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя О. О. Літвин