Єдиний унікальний номер 333/3582/25
Номер провадження 3/333/1607/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Наумова Ірина Йосипівна, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстрації місця проживання не має,

за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП України,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 має на вихованні малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якими 13.04.2025 року знаходилась в кафе «Відпочінь», яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, 122, при цьому знаходилась в стані алкогольного сп`яніння (згідно з висновком медичного огляду). В зазначений час гр. ОСОБА_1 повторно протягом року ухилилася від передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов щодо виховання, здоров`я, життя своїх дітей своїх малолітніх дітей. Таким чином, ОСОБА_1 порушила вимоги ч.ч.1,2 ст.50 Сімейного кодексу України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася. ОСОБА_1 обізнана про судове провадження відносно неї, оскільки під час складання протоколу повідомлялася працівниками поліції, що справа буде розглядатися в Комунарському районному суді м. Запоріжжя. На адресу проживання ОСОБА_1 направлялися судові повістки, які повернулися до суду з причин «адресат відсутній за адресою», також вона повідомлялася смс-повідомленням про виклики в судові засідання, які були доставлені на телефонний номер, повідомлений ОСОБА_1 . Причини неявки до суду не повідомила, з будь-якими процесуальними заявами, в тому числі про відкладення слухання справи чи зміну засобів зв`язків з нею, до суду не зверталася.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Виходячи з положень ч.2 ст.268 КУпАП участь особи, що притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 184 КУпАП, не є обов`язковою.

При цьому суд вважає, що за вищевикладених обставин з метою недопущення ухилення від покарання, відкладення розгляду справи є безпідставним та спричинить порушення розумного строку розгляду справи та спливу передбаченого ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення.

Суд, з урахуванням положень ст. 268 КУпАП та положень Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшла таких висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 184 КУпАП України передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Права, обов`язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини встановлено ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року № 2402-III, статтями 150, 180 СК України.

Частиною першою ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789, встановлено, що держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН).

Обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплений у ст. 150 СК України. До кола обов`язків батьків входить турбота про здоров`я, фізичний, психічний і моральний розвиток дитини. У розумінні положень ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно із ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 150 СК України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

При цьому у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, тощо.

Доказами у цій справі є:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 004405 від 13.04.2025 року;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 13.04.2025 року;

- копія постанови Запорізького районного суду Запорізької області від 03 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 184 КУпАП;

- копії свідоцтва про народження дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- рапорт працівника поліції від 13.04.2025 року;

- висновок КНК «обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР від 13.04.2025 року за яким 13.04.2025 року о 14:40 год ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

Суд проаналізував зібрані у справі докази, оцінив їх в сукупності та дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 в ухиленні від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків, вчинена повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, доведена повністю. Її дії судом кваліфікуються за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

При обранні ОСОБА_1 виду та міри адміністративного стягнення, судом враховується особа правопорушниці, ступінь її вини. Обставина, що пом`якшує відповідальність - щире каяття. Обставин, що обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

Враховуючи зазначене, суд вважає доцільним обрати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 40-1, ч. 2 ст. 184, 280, 283, 284, 287, 297 КпАП України, суд, -

П О С Т А Н О В И ЛА:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп. (отримувач: ГУК у Зап.обл/ТГ м. Запорiжжя/21081100; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997; Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); Номер рахунку (IBAN): UA0008479; Кодкласифікації доходів бюджету: 21081100, Адміністративні штрафи та інші санкції).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. (отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), рахунок (IBAN): № UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір (Державна судова адміністрація України).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно із ст. ст. 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі несплати штрафу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови, не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцем знаходженням майна. У порядку примусового виконання з правопорушника стягуються: подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарськогорайонного суду

м. Запоріжжя Ірина Йосипівна Наумова