Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/337/25 Головуючий у суді І-ї інстанції Антипова І. Л.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Іванов Д. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2025 року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Іванов Д.Л., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника-адвоката Рясного В.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, в порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Рясного В.Д., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 березня 2025 року в справі про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів об`єднаної справи вбачається, що ОСОБА_1 30.01.2025 року о 09 год. 19 хв. керував транспортним засобом «ВАЗ 2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 у м. Кропивницькому по вул.. Чорновола, 43 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці) і в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Крім того, ОСОБА_1 30.01.2025 року о 13 год. 16 хв. в порушення вимог п.2.9 а) Правил дорожнього руху керував транспортним засобом «Mitsubishi Lancer» реєстраційний номер НОМЕР_2 по вулиці Ю. Коваленка, 2а у м. Кропивницькому в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря - нарколога КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» №76 від 30.01.2025 року.

При таких обставинах, постановою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 березня 2025 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Рішення суду мотивовано тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю наявних у справі належних та допустимих доказів, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №234029 від 30.01.2025 року та серії ЕПР1 №234227 від 30.01.2025 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно одного з яких огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння не проводився у зв`язку із відмовою останнього від його проведення та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Alcotest Drager №6810 «ARBL-0893» з результатами 0,34%; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого огляд ОСОБА_1 в КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» 30.01.2025 року не проводився у зв`язку з відмовою останнього від проведення огляду; відеозаписами події.

В апеляційній скарзі адвокат Рясний В.Д., який діє в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 березня 2025 року, а провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про те, що за правилами Віденської Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року, яка ратифікована Указом Президії ВР УРСР від 25.04.1974 року, максимально допустимий рівень алкоголю у видихуваному повітрі становить 0,5 проміле, а тому 0,34 проміле, які були встановлені у ОСОБА_1 при проведенні медичного огляду, на думку захисника знаходиться у межах допустимих величин, що свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

Крім того, захисник ОСОБА_1 стверджує про порушення працівниками поліції встановленої процедури огляду та направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП не роз`яснили ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 55, 56, 59 та 63 Конституції України, а також ст. 268 КУпАП, не вилучили посвідчення водія та не дали можливість скористатись послугами адвоката.

Наведені обставини, потребували детальної перевірки, належної та об`єктивної оцінки, яка не була здійсненна судом першої інстанції при розгляді цієї справи, що на думку сторони захисту вплинуло на законність та обгрунтованість оскаржуваного рішення.

Адвокат Рясний В.Д вважає, що суд формально розглянув справу, допустив необ`єктивність та неповноту при з`ясуванні фактичних обставин справи та при дослідженні доказів, порушив право ОСОБА_1 на захист, неправильно застосував норми матеріального та порушив норми процесуального права, ухвалив рішення про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, яке не ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин справи.

Також, у апеляційній скарзі адвокат Рясний В.Д. просить поновити пропущений з поважних причин строк на апеляційне оскарження, вказуючи на те, що ОСОБА_1 не приймав участь у судовому засіданні, про рішення суду дізнався лише 28 квітня 2025 року із додатку «Дія» та сайту «Судова влада», а тому був позбавлений можливості своєчасно звернутися до Кропивницького апеляційного суду з апеляційною скаргою.

В контексті застосування на практиці ст. 55 Конституції України про вільний доступ кожного до правосуддя для захисту своїх прав і свобод, а також положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, строк на апеляційне оскарження вищевказаної постанови адвокату Рясному В.Д. слід поновити.

З`ясувавши обставини справи у межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Рясного В.Д., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга адвоката Рясного В.Д. в інтересах ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, за таких обставин.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

За змістом положень ст. ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій зобов`язаний на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 2.9 а) ПДР України водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом положень ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Працівники поліції при встановленні порушення та складанні протоколу про адміністративне правопорушення повинні неухильно дотримуватись Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України "Про національну поліцію", інструкцію (затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року N 1395, зареєстрованої в МЮ України 10 листопада 2015 р. за N 1408/27853) з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, в якій в розділі IX викладені особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Фактичні обставини справи та їх об`єктивна оцінка свідчать про те, що ОСОБА_1 30.01.2025 року о 09 год. 19 хв. у м. Кропивницькому по вул. Чорновола, 43 керував транспортним засобом «ВАЗ 2109», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції у зв`язку з причетністю до ДТП.

На відеофайлах, які долучені до матеріалів справи, зафіксовано, як після роз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 причин зупинки автомобіля, його прав та обов`язків, ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції погодився пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Однак в процесі процедури, ОСОБА_1 , не зважаючи на роз`яснення наслідків, відмовився від подальшого проходження огляду, аргументуючи тим, що йому спочатку потрібно терміново зателефонувати та покинув заклад охорони здоров`я.

Окрім того, ОСОБА_1 30.01.2025 року о 13 год. 16 хв., під час керування транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2 по вулиці Ю. Коваленка, 2а у м. Кропивницькому, був зупинений працівниками поліції, у зв`язку з повідомленням про керування водієм автомобіля «Mitsubishi Lancer» у стані алкогольного сп`яніння.

На відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, який долучений до протоколу зафіксовано, як під час спілкування та перевірки документів, працівники поліції запідозрили ОСОБА_1 у керуванні автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим ОСОБА_1 на пропозицію поліцейських, погодився на місці зупинки пройти тест для визначення стану сп`яніння.

Після роз`яснення процедури огляду, ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки на стан алкогольного сп`яніння, із застосуванням газоаналізатору «Драгер» який виявився позитивним (0,34 % алкоголю) з яким ОСОБА_1 не був згоден і погодився пройти повторний огляд у медичному закладі.

За результатами такого огляду, як вбачається з висновку лікаря КНП «ОКПЛ КОР» ОСОБА_2 від 30.01.2025 року №76, ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом знаходився у стані алкогольного сп`яніння.

Більш того, на відеофайлах зафіксовано як ОСОБА_1 сам розповідає спочатку поліцейському біля входу у лікарню про те, що вночі вживав алкогольні напої, а зранку сів за кермо, тому, що необхідно було забрати його автомобіль з місця ДТП.

Відповідає ОСОБА_1 і на запитання лікаря, пояснює що вживав алкогольні напої, результати повторного медичного огляду не оспорює.

При таких обставинах, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та його винуватість є правильними і такими, що ґрунтуються на сукупності належних та допустимих доказах, у тому числі : протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №234029, серії ЕПР 1 №234227, у яких належно викладено встановлені судом обставини правопорушення, актами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результати тесту «Драгер», копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, висновком КНП «ОКПЛ КОР» від 30.01.2025 року №76, довідками про наявність посвідчення водія, відеозаписами подій.

На відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції, які долучені до протоколів, зафіксовано всі обставини цієї справи, які відображають повну картину приводів та підстав для огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а тому у розумінні положень ст. 251 КУпАП такий відеозапис є належним та допустимим доказом.

Доводи захисника про відсутність у ОСОБА_1 на момент зупинки ознак алкогольного сп`яніння є безпідставними, оскільки працівник поліції чітко пояснив і це зафіксовано на відео, що при спілкуванні від ОСОБА_1 відчувається запах алкоголю, спостерігається почервоніння обличчя, ОСОБА_1 у свою чергу не оспорює і підтверджує факт вживання алкогольних напоїв напередодні вночі.

Отже, у працівника поліції були всі підстави запропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, який виявився позитивним, як на місці зупинки так і в КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» (результат тесту склав 0,34 проміле алкоголю у видихуваному повітрі)

Доводи апеляційної скарги про те, що мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг. на літр повітря, що видихається, і становить у перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі, що видихається, 0,5 проміле, а в даному випадку 0,34 проміле, апеляційним судом відхиляються виходячи з наступного.

Так, у ст. 8 Віденської Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, з доповненнями, внесеними Європейською угодою від 01 травня 1971 року, міститься норма про те, що у національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а у відповідних випадках - в повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним із керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

У даному випадку вказана норма Конвенції не встановлює мінімального рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, за яким, на думку авторів Конвенції, настає алкогольне сп`яніння. Проте, Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші показники рівня алкоголю, менші за 0,25 проміле у повітрі, що видихається, що й має місце в Україні, де встановлено мінімальний показник рівня алкоголю у крові - 0,2 проміле.

Огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився в КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» із застосуванням спеціального технічного засобу результат тесту «Drager Alcotest 6810». За результатами проведеного огляду на стан сп`яніння, у водія виявлено вміст алкоголю в кількості 0,34 проміле, що підтверджується висновком КНП «ОКПЛ КОР» від 30.01.2025 року №76.

Окрім того, згідно з свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 07 червня 2019 року (а.с. 4) прилад Drager Alcotest 6810 (саме за допомогою якого 30 січня 2025 року проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння), має похибку у 0,042 ‰ (проміле) при показниках в діапазоні 0,00-0,84 ‰ (проміле).

У той же час у ОСОБА_1 виявлено 0,34 проміле, що із урахуванням похибки спеціального технічного засобу перевищує допустимий цифровий показник 0,2 проміле алкоголю в крові. Відтак, у даному випадку відсутні підстави для висновку про наявність похибки у вимірюванні.

Крім того, суд вважає, що необ`єктивність та невідповідність висновків суду фактичним обставинам цієї справи, необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у апеляційній скарзі констатується формально.

В статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»(ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Підсумовуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що доводи апеляційної скарги адвоката Рясного В.Д. про незаконність притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутність у матеріалах справи достовірних доказів та необґрунтованість судового рішення, не знайшли свого об`єктивного підтвердження, а тому законні підстави для скасування постанови судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 березня 2025 року, стосовно ОСОБА_3 - відсутні.

Керуючись ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283, 284, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Рясному В.Д. строк на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 березня 2025 року.

Апеляційну скаргу адвоката Рясного В.Д. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова набирає законної сили негайно є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Д.Л. Іванов