Справа №: 302/765/25 Провадження № 3/302/300/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2025 рокус-ще Міжгір`я

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Сидоренко Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адміністративний матеріал (протокол серії ВАД №694315 від 05.06.2026 року), який надійшов з ВП №2 Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працюючого, пенсіонера, особи з інвалідністю ІІ-ої групи (пенсійне посвідчення серії № НОМЕР_1 від 07.12.2022), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП відсутній (не видавався), засіб зв`язку НОМЕР_2 ,

за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

20.05.2025 року біля 10-30 години, ОСОБА_1 , знаходячись на вулиці в с.Синевирська Поляна - Свобода, біля корпусу Синевирсько-Полянського ліцею, висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також погрожував останньому фізичною розправою, та своїми діями ОСОБА_1 порушив громадський порядок та спокій вказаних громадян та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП, яке кваліфікується як дрібне хуліганство.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав, проти фактичних обставин, викладених у складеному протоколі про адміністративне правопорушення, не заперечував та вказує, що шкодує про те, що сталося, у вчиненому розкаюється. Зазначає, що не стримав емоцій, враховуючи стан свого здоров`я, пов`язаного з інвалідністю. Причиною конфлікту був розгляд комісією Синевирської сільської ради питань, пов`язаних з їх сусідніми земельними ділянками. Просить суд суворо його не карати, запевнив, що належні висновки для себе зробив та подібного не повториться.

Вивчивши надані матеріали справи, вислухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 , суд вважає, що в його діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 Кодексу про адміністративне правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення, передбаченого ст.173 Кодексу України про адміністративне правопорушення, підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №694315 від 05.06.2025 року (а.с.1); протоколом прийняття заяви ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення від 21.05.2025 року (а.с.2); письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 21.05.2025 року (а.с.3); письмовими поясненнями ОСОБА_6 від 28.05.2025 року (а.с.4); письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 28.05.2025 року (а.с.5); письмовими поясненнями та усними в судовому засіданні ОСОБА_1 від 05.06.2025 року (а.с.6).

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП України завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 №11 „Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, де зазначено, що згідно зі ст.245 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Згідно статті 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_7 складений уповноваженою на те особою, із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписаний уповноваженою особою та особою, відносно якої він складений.

При підписанні протоколу про невідповідність протоколу ОСОБА_7 не заявляв, про примусове підписання протоколу не повідомляв, на дії працівників поліції не скаржився, в поясненнях до протоколу зазначив, що згідний з викладеними у протоколі обставинами.

Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення - це процесуальний документ, в якому певній особі ставиться у провину (висувається) вчинення того чи іншого правопорушення, обов`язковому доказуванню підлягають, зокрема час, місце, спосіб та інші обставини вчинення правопорушення (подія правопорушення).

Протокол про адміністративне правопорушення, це відповідним чином оформлений уповноваженою особою процесуальний документ про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Саме складання протоколу - це процесуальна дія суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, містить в собі фактичні данні про обставини правопорушення, і відповідно є одним з доказів по справі, у зв`язку з чим, судом, при вирішенні справи про адміністративне правопорушення, протокол оцінюється нарівні з іншими доказами по справі, перед якими, він не має переваги, та відповідно на підставі оцінки всіх доказів по справі, судом приймається відповідне рішення.

Так, диспозиція ст.173 КУпАП передбачає вчинення особою дрібного хуліганства, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

З об`єктивної сторони, хуліганство, незалежно від виду відповідальності (адміністративної чи кримінальної), характеризується порушенням громадського порядку, а з суб`єктивної сторони - умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.

Об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства. Тобто, дрібне хуліганство відноситься до правопорушень, які посягають на суспільний порядок. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

За змістом диспозиції ст.173 КУпАП, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони, яка є складовою правопорушення, є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством.

При цьому імперативною складовою наявності в діях особи адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП є те, що дії особи повинні порушувати громадський порядок і спокій громадян.

Адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Отже, для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст.173 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила дрібне хуліганство.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Приймаючи до уваги характер та обставини скоєного ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , суд враховує особу правопорушника, його вік, матеріальний та сімейний стан, а також приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_1 на теперішній час не працює, є непрацездатного особою, пенсіонером, є особою з інвалідністю ІІ групи загального захворювання, має постійне джерело прибутку у виді пенсії, крім того, за обставинами вчинення правопорушення свою вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, про скоєне шкодує, що суд відносить до обставин, які пом`якшують його відповідальність, також суд приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності раніше не притягувався, а тому, з урахуванням вищенаведеного, суд вважає необхідним та достатнім застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, розмір якого визначити в максимальних межах санкції ст.173 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП вбачається, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії № НОМЕР_1 від 07.12.2022 року, тобто, в силу вимог п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.173, 40-1, 221, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винуватим ОСОБА_8 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати НІРОДУ СТЕПАНА ІВАНОВИСЧА адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави у розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 119 (сто дев`ятнадцять) гривень 00 копійок.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору, на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання постановою законної сили або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, законним представником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області Ю.В. СИДОРЕНКО