1Справа № 335/4515/25 3/335/1341/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

26.04.2025 року, о 17 годині 07 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «GN250», реєстраційний номер НОМЕР_2 по пр. Соборному, біля буд. 176, у м. Запоріжжі, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.6 «рух мотоциклів заборонено», чим порушив п. 8.4.в. ПДР.

Крім того, 26.04.2025 року, о 17 годині 07 хвилин, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «GN250», реєстраційний номер НОМЕР_2 по пр. Соборному, біля буд. 176, у м. Запоріжжі без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, чим порушено п. 2.1. ґ. ПДР.

Постановою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 28.05.2025 року адміністративні справи відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП було об`єднано в одне провадження для спільного розгляду, на підставі ст. 36 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав, пояснив обставини їх вчинення, просив суворо не карати.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до 8.1. Правил дорожнього руху України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 8.4.в. Правил дорожнього руху України визначено групу дорожніх знаків (додаток 1) - заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі, одним з яких є дорожній знак 3.6 «Рух мотоциклів заборонено».

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до 2.1.ґ. Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат «Зелена картка» (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка».

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, підтверджується зібраними матеріалами справи та дослідженими судом наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 312544 від 26.04.2025 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП; протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 312539 від 26.04.2025 року за ч. 1 ст. 126 КУпАП; рапортом співробітника поліції; поясненнями ОСОБА_1 ; довідкою з бази даних підсистеми „Адмінпрактика; відеозаписом, який міститься на компакт-диску, долученому до матеріалів справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, та вважає за необхідне визнати його винним у їх вчиненні.

Згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Адміністративне стягнення полягає у позбавленні або обмеженні певних прав та виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 12 КУпАП, адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 на момент вчинення адміністративних правопорушень не досяг вісімнадцятирічного віку, та на нього розповсюджується положення ст. 13 КУпАП.

Статтею 13 КУпАП передбачено застосування до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу. В тому числі, положення даної статті допускають застосування таких заходів за вчинення інкримінованих ОСОБА_1 правопорушень, з урахуванням їх характеру та особи правопорушника.

Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, характер вчинених правопорушень, дані про особу ОСОБА_1 , який вперше притягується до адміністративної відповідальності, його щире каяття, повне визнання своєї вини, відсутність негативних характеризуючих даних та обставин, які б обтяжували відповідальність, а також те, що значної шкоди від правопорушень не настало, суд приходить до висновку про можливість застосування до ОСОБА_1 заходу впливу, передбаченого ст. 24-1 КУпАП, у вигляді попередження.

На думку суду, застосування такого заходу буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

Виходячи з того, що заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП, які є альтернативними заходами виховного характеру, не являються адміністративними стягненнями в розумінні статті 23 КУпАП, положення ст. 40-1 КУпАП не підлягають застосуванню та з ОСОБА_1 не підлягає стягненню судовий збір, який сплачується особою у разі накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 9, 12, 13, 24-1, 33, 34, 35, 122, 126, 245, 251, 252, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, і застосувати до нього передбачений ст. 24-1 КУпАП захід впливу у вигляді попередження.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В. Калюжна