БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/715/25
Провадження № 3/730/318/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2025 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Ріхтера В.В.,

прокурора Ніжинської окружної прокуратури Богуславської М.А.,

особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Чернігівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка народилася у м. Ніжині Чернігівської області, з вищою юридичною освітою, одруженої, ФОП, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи державним реєстратором відділу центру надання адміністративних послуг Плисківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, маючи 13-й ранг посадової особи місцевого самоврядування, являючись згідно підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, у порушення вимог ч. 1 ст. 45 та п. 2-7 Розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подала, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції, а саме подала таку декларацію 13.01.2025, хоча зобов`язана була подати не пізніше 31 січня 2024 року.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи державним реєстратором речових прав на нерухоме майно, їх обтяжень та реєстрації юридичних осіб підприємців Плисківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, маючи 14-й ранг посадової особи місцевого самоврядування, являючись згідно підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, у порушення вимог ч. 1 ст. 45 та п. 2-7 Розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подала, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції, а саме подала таку декларацію 13.01.2025, хоча зобов`язана була подати не пізніше 31 січня 2024 року.

Оскільки дії ОСОБА_1 носять ознаки правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, справу направлено для розгляду до суду.

У судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності, вину свою визнала у повному обсязі. Зазначила, що із порушеннями погоджується, просить застосувати мінімальне адміністративне стягнення. Також ОСОБА_1 повідомила, що сімейні обставини, а також введення воєнного стану не дали їй вчасно подати декларацію.

Прокурор у судовому засіданні підтримав протоколи та вважав, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та просив визнати винною останню у вчиненні корупційного правопорушення та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 50 НМДГ.

Одночасно прокурор просив суд об`єднати справи щодо ОСОБА_1 , які надійшли до суду та розглядати їх в одному провадженні.

Суд, заслухавши ОСОБА_1 , прокурора, дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо часу, місця, способу настання обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, та безпосередньо її ролі в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов такого висновку.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно п. 9 ст. 1 Закону правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

12 жовтня 2023 року набрав чинності Закон України від 20.09.2023 № 3384-IX «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», яким передбачено відновлення декларування.

Пунктом 2-7 Розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», установлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

Відповідно до примітки ст. 172-6 КУпАП «Порушення вимог фінансового контролю», суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно розпорядження Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області № 39 від 02 липня 2019 року, призначено ОСОБА_1 на посаду державного реєстратора речових прав на нерухоме майно, їх обтяжень та реєстрації юридичних та фізичних осіб підприємців Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області з 02.07.2019 року з посадовим окладом згідно штатного розпису як таку, що успішно пройшла конкурсний відбір.

Згідно розпорядження Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області № 72-к від 28 вересня 2020 року, переведено ОСОБА_1 , державного реєстратора речових прав на нерухоме майно, їх обтяжень та реєстрації юридичних та фізичних осіб підприємців до відділу центру надання адміністративних послуг Плисківської сільської ради з 01 жовтня 2020 року.

Таким чином, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду державного реєстратора речових прав на нерухоме майно, їх обтяжень та реєстрації юридичних та фізичних осіб підприємців Плисківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, маючи 14 (чотирнадцятий) ранг сьомої категорії посадової особи місцевого самоврядування, та відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VIІ року є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

У відповідності до статті 19 Конституції України, на ОСОБА_1 , покладено обов`язки діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, виконувати вимоги та дотримуватися обмежень, установлених законодавством у сфері запобігання і протидії корупції.

Частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Рішенням Національного агентства від 10.06.2016 № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстроване в міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, затверджено форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною першою форми визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування на веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, шляхом заповнення електронної форми.

За даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування, щорічна декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, яку подала ОСОБА_1 , зареєстровано в Реєстрі лише 13.01.2025 о 14 год. 30 хв. (яка перебуває у відкритому публічному доступі на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції - https://public.nazk.gov.ua).

За даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування, щорічна декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, яку подала ОСОБА_1 , зареєстровано в Реєстрі лише 13.01.2025 о 13 год. 31 хв. (яка перебуває у відкритому публічному доступі на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції - https://public.nazk.gov.ua).

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи державним відділу центру надання адміністративних послуг Плисківської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, являючись згідно підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, у порушення вимог ч. 1 ст. 45 та п. 2-7 Розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подала, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021-2022 роки, за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції, а саме подала такі декларації 13.01.2025, хоча зобов`язана була подати не пізніше 31 січня 2024 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими судом доказами, зокрема, протоколами про вчинення адміністративного правопорушення, якими встановлено факт вчинення порушення ОСОБА_1 вимог Закону України «Про запобігання корупції», відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, даними про послідовність дій користувача інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке вчинила ОСОБА_1 , та надані Національним агентством, згідно яких остання подала декларації 13.01.2025, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , а також поясненнями наданими нею в судовому засіданні та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 , правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а вина у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, що свідчить про наявність в її діях складу даного правопорушення.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує наступне.

Враховуючи обставини правопорушення, дані про особу, яка притягується до відповідальності, зокрема те, що ОСОБА_1 , раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності, обставини, що пом`якшують її відповідальність - фактичне визнання вини, а також відсутність обставин, що обтяжують її відповідальність, те, що остання одружена, а також на день розгляду справи вже звільнена з відповідної посади, суд дійшов до висновку про необхідність накладення на неї стягнення у виді штрафу у мінімальних межах санкції статті.

За своїм видом та розміром накладене на ОСОБА_1 стягнення сприятиме досягненню визначеній у ст. 23 КУпАП меті адміністративних стягнень та відповідає принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

Також, суд враховує, що ОСОБА_1 порушено вимоги Закону України «Про запобігання корупції», який визначає засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, щодо системи об`єктивного фінансового контролю за майновим станом публічних службовців, тобто вчинене протиправне, винне діяння за яке законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно ст. 22 КУпАП, при малозначності правопорушення суддя може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, проте законодавство не містить їх або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, це такі правопорушення, які не становлять шкідливості й не завдають збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Міжнародні стандарти протидії корупції зобов`язують держави вживати заходів для встановлення у своєму національному законодавстві відповідальності за вчинення корупційних діянь. Це закріплено, зокрема, у Главі ІІ «Кримінальної Конвенції про боротьбу з корупцією» від 27.01.1999 року, Главі ІІ Додаткового протоколу до неї від 15.05.2003 року, Главі ІІІ «Конвенції ООН проти корупції» від 31.10.2003 року, що ратифіковані Верховною Радою України 18.10.2006 року та є обов`язковими для України.

Таким чином, адміністративні правопорушення пов`язані з корупцією, не можуть визнаватися малозначними.

Визнання адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією малозначним суперечить принципам запобігання і протидії корупції, не відповідає міжнародним стандартам у цій сфері, не сприятиме зміцненню авторитету країни, завдасть шкоди демократичним засадам управління суспільством, функціонування державного апарату, порушить встановлений порядок здійснення повноважень посадовими і службовими особами органів державної влади та місцевого самоврядування.

Крім того, одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які підривають авторитет органів місцевого самоврядування та шкодять суспільним інтересам.

Отже, виходячи з викладеного, судом не встановлено обставин, які б значно знижували суспільну небезпеку вчиненого правопорушення та свідчили про малозначність застосування превентивних антикорупційних механізмів, а тому не знаходить підстав для застосування до останнього положень ст.22 КУпАП.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір у справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

За викладеним, керуючись ст. ст. 252, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя Ріхтер В.В.