Справа № 194/577/25
Номер провадження 3/194/253/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2025 року Суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Корягін В.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 06.04.2025 року 00-40 год. в м. Тернівка вул. Вознесенська, 103, керував транспортним засобом Audi A3 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мовлення, млява мова, запах алкоголю з порожнини рота, останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку, на що останній погодився, огляд проводився за допомогою газоаналізатора Драгер алкотестер №6810, результат: тест №1 0,49‰ в крові, тест №2 0,46‰ в крові, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання жодного разу не з`явився. Натомість ОСОБА_1 надавав до суду 28.04.2025 року заяву про відкладення судового засідання, призначеного на 29.04.2025 року на 09-10 год. з метою забезпечення участі його захисника Морозова В.Ю. в судовому засіданні в режимі відеоконфренції. Постановою від 29.04.2025 року в задоволенні клопотання було відмовлено, судове засідання відкладене на 15.05.2025 року на 09-10 год. та роз`яснено про необхідність безпосередньої подачі особою, яка виявляє намір про участь в режимі відео конференції, відповідної заяви для можливості її ідентифікації як учасника процесу.

Втім, після цього будь-яких клопотань про забезпечення участі вищевказаних осіб в режимі відеоконференції не надходило. Від захисника Морозова В.Ю. жодного клопотання до суду не надходило. Захисник не був позбавлений можливості надавати суду клопотання та заяви, у тому числі для проведення судового засіданні в режимі відео конференції, або безпосередньо в приміщенні суду.

Окрім того, ОСОБА_1 14.05.2025 року було подане клопотання про відкладення судового розгляду призначеного 15.05.2025 року на 09-10 год. для забезпечення явки в суд поліцейського (-ких), який (-кі) зазначений (-ні) в протоколі про адміністративне правопорушення. Вказане клопотання було задоволено, та забезпечено участь поліцейського.

Натомість 03.06.2025 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про відкладення судового засідання, призначеного 03.06.2025 року на 13-10 год. у зв`язку з чим, що 23.05.2025 року він був госпіталізований та перебуває на лікарняному, про що надає виписки з медичної картки. Наголошує, що хоче особисто приймати участь в оцінці доказів, та надавати пояснення суду, та не має мети затягувати розгляд справи, тому внаслідок проблем зі здоров`ям, просить перенести судовий розгляд.

Однак, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 своєчасно був оповіщений про дату та час розгляду судових засідань, однак жодного разу в судове засідання не з`явився, та не виявив особистого наміру приймати участь при розгляді в режимі відеоконфренції, втім, неодноразово надавав до суду клопотання про відкладення розгляду напередодні судового розгляду з обґрунтуванням необхідності вчинення відповідних дій з боку суду (забезпечення проведення відеоконфренції, викликати поліцейських тощо).

Суд зауважує, що подібне мотивування необхідності відкладення розгляду не є тією безумовною підставою та обов`язком суду відкладати розгляд справи, та не свідчить про неможливість розпочати розгляд справи.

Окрім того, враховуючи те, що ОСОБА_1 надано документи про те, що його буде захищати захисник Морозов В.Ю., відтак, ОСОБА_1 не був позбавлений права на захист, через безпосередню участь захисника в процесі. Натомість, суд наголошує, що захисник Морозов В.Ю. особисто до суду не звертався, та не надав жодного процесуального документа, який би свідчив про його намір приймати участь в судовому розгляді.

Окрім того, ОСОБА_1 28.04.2025 року було надано суду для відома копію запиту на отримання інформації та витребування доказів з ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області яка б сприяла об`єктивному розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Однак, станом на 03.06.2025 року суду не надано ні отриману затребувану інформацію, ні неможливість її надання.

Навіть для початку розгляду справи ОСОБА_1 та його захисник наміру приймати безпосередню участь при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не виявляли.

У зв`язку з чим, суд приходить до переконання, що вказані клопотання є зловживанням з боку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Окрім того, суд враховує, що ОСОБА_1 подав до суду свою письмову заяву про закриття справи у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Свою позицію ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що: 1) відсутній відеодоказ ознак алкогольного сп`яніння, які свідчать про те, що він керував в стані сп`яніння; 2) мався психологічний тиск з боку працівників поліції з метою введення його в оману; 3) в матеріалах відсутній повний фрагмент відеозапису з нагрудних камер працівників поліції; 4) в протоколі відсутні дані (модель, серія, номер) засобу фіксації; 5) поліцейськими не роз`яснено прав та порядок проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння; 6) не вилучено посвідчення водія і не надано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом; 7) не відсторонено від керування.

У зв`язку з чим, з урахуванням наявної в матеріалах справи позиції ОСОБА_1 щодо інкримінованого йому діяння, неодноразового відкладення розгляду справи за клопотанням ОСОБА_1 , а також відсутності обґрунтованої доцільності відкладення розгляду справи, яка мотивована ОСОБА_1 в його заяві, суд вважає за доцільне, розглянути справу без його участі та участі його захисника, що не порушуватиме ч. 1 ст. 268 КУпАП, та сприятиме досягненню завдань, визначених ст. ст. 1, 245 КУпАП.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України" згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Суд, вислухавши свідка, перевіривши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У ст. 251 КУпАП, перелічені докази, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає, що адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9а Правил дорожнього руху, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно п. 2 розділу 1 Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

Згідно з пунктами 7, 9 розділу ІІ Інструкції №1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0.2 проміле алкоголю в крові.

На підставі пункту 4 розділу Х наказу МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 повідомив, що ОСОБА_1 рухався на транспортному засобі у комендантську годину, а саме 06.04.2025 року о 00-40 год., та на транспортному засобі був відсутній задній номерний знак, це і стало підставою для зупинки транспортного засобу. Після виявлення ознак алкогольного сп`яніння, водію було роз`яснено про те, що він може пройти огляд на місці та/або в лікарні, на що ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці. Після проходження огляду на місці на проходженні огляду ОСОБА_1 в лікарні не наполягав. Зауважує, що водію було роз`яснено права та обов`язки, а також порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення. Водія було відсторонено від керування, а транспортний засіб залишено на узбіччі, про що була взята розписка. Зазначає, що суду надано весь відеозапис події, який було зафіксовано на бодікамеру.

Таким чином, за клопотання сторони захисту був допитаний працівник поліції, який складав адміністративний протокол та постановленні судом питання, які зазначені у запиті до поліції.

Також, ОСОБА_2 надав до суду письмову заяву, в якій просив долучити до матеріалів справи результати драгеру №2341 та №2339, а також копію постанови (серії ЕНА №4435382) за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з неможливістю своєчасного надання вищевказаних доказів, внаслідок несправності пристрою Драгер в частині принтеру в той момент.

Так, згідно результату №2341 спеціального технічного пристрою Алкотест Драгер 6810, результат огляду ОСОБА_1 0,46 ‰.

Згідно результату №2339 спеціального технічного пристрою Алкотест Драгер 6810, результат огляду ОСОБА_1 0,49 ‰.

Згідно постанови серії ЕНА №4435382 від 06.04.2025 року, ОСОБА_1 06.04.2025 року скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, оскільки керував транспортним засобом у якого був відсутній державний номерний знак.

З оглянутого у судовому засіданні відеозапису, вбачається, що працівниками поліції повідомлено ОСОБА_1 про те, що він керував транспортним засобом Audi без номерного знаку, розташованого позаду, та з відсутньою підсвіткою номерного знаку, з приводу чого ОСОБА_1 погодився. Також, працівники повідомили ОСОБА_1 про наявність у останнього ознак алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, на що ОСОБА_1 погодився. На запитання працівників поліції, з приводу того, чи вживав він алкогольні напої, ОСОБА_1 повідомив, що він випив банку пива 2-3 години тому, та вже пройшов тривалий час. Після продуття приладу Драгер результат ОСОБА_1 був 0,49 ‰. ОСОБА_1 зазначив, що це завеликий показник, та працівниками поліції в подальшому було зачитано Наказ №1452/735, де визначено про допустимий показник 0,2 проміле алкоголю в крові. Після повторного проходження продуття приладу Драгер результат ОСОБА_1 був 0,46 ‰. Працівниками поліції було повідомлено про наслідки та відповідне складання протоколу. Від надання пояснень ОСОБА_1 відмовився, та на запитання працівників поліції чи визнає він факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, зазначив, що визнає. В подальшому працівниками поліції було зачитано складену постанову за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП (відсутній номерний знак на транспортному засобі) та протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та роз`яснено його права та обов`язки. Копії ОСОБА_1 отримав, підписи ставив особисто.

Суд звертає увагу, що обставини події, які викладені на оглянутому відеозаписі повністю узгоджуються з наданими до матеріалів працівником поліції результатами драгеру та копією постанови за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Також суд зауважує, що під час огляду відеозапису в судовому засіданні, було встановлено, що запис події здійснювався на технічні засоби «ID 798530» та «ID 796431», посилання на які мається в протоколі про адміністративне правопорушення, та дані відеозаписи є взаємодоповненими та хронологічно вірно зображують обставини події, що розглядається в межах протоколів, та не стосуються інших подій.

У своїй сукупності вони перебувають у логічному часовому порядку та об`єму даних представлених на відеофайлах, що містяться на диску, достатньо для перевірки та встановлення судом обов`язкових обставин, зокрема тих, які стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини події та їх часову послідовність.

Відтак, долучені відеозаписи є чіткими, змістовними та такими, що повністю відтворюють хронологію подій, що відбувалися за участю правопорушника.

У зв`язку з чим, посилання захисника, що в протоколі відсутній повний фрагмент відеозапису з нагрудних камер працівників поліції та протокол не містить дані (модель, серія, номер) засобу фіксації, не є доцільними.

Окрім того, працівником поліції було наголошено на тому, що до суду надано весь відеозапис події, який фіксувався на бодікамери.

Відповідно до акту огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , останній пройшов огляд на стан алкогольного сп`янінняза допомогою приладу Драгер № 6810, результат огляду 0,49 ‰,0,46 ‰,що засвідчено підписом ОСОБА_1 .

Згідно направлення ОСОБА_1 , останнього 06.04.2025 року було направлено на проходження огляду на стан сп`яніння в КНП ПЛІЛ ПМР.

Суд звертає увагу, що обставини події, які викладені на оглянутому відеозаписі повністю узгоджуються з наданими до матеріалів працівником поліції результатами драгеру та копією постанови за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, та іншими матеріалами у справі, що не утворюються розбіжність між собою, та є взаємодоповненими.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 було роз`яснено про його права та обов`язки, також повідомлено про порядок проходження огляду, що вбачається з оглянутого відеозапису, а також вбачається з підпису ОСОБА_1 в графі п. 13 протоколу про адміністративне правопорушення, та відсутності будь-яких зауважень з цього приводу.

З приводу посилання ОСОБА_1 , що на нього мався психологічний тиск з боку працівників поліції з метою введення його в оману, суд зазначає, що жодних заяв або клопотань, або інших пояснень ОСОБА_1 з приводу незаконних дій працівників поліції, матеріали провадження не містять.

Окрім того, з наявних матеріалів (зокрема відеозапису) судом також не вбачається, що з боку працівників поліції мався психологічний тиск на ОСОБА_1 , з огляду на те, що будь-яких зауважень щодо процедури проведення огляду та складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не висловив ні в письмовій формі, ні зазначив про це під час спілкування працівників поліції та фіксування цього на відеозаписі.

Стороною захисту не надано жодних відомостей щодо звернення із заявою до відповідних органів з метою ініціювання проведення службової перевірки чи порушення кримінального провадження з приводу незаконності дій працівників поліції, а тому доводи в цій частині суд відхиляє.

Посилання на те, що не вилучено посвідчення водія, не надано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, та водія не відсторонено від керування, оскільки вказані обставини не спростовують факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та не є предметом розгляду справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та відповідно це не звільняє від відповідальності особу, яка порушила правила дорожнього руху.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Невизнання вини ОСОБА_1 та його твердження з приводу цього, суд розцінює, як лінію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, передбаченої за вчинене ним адміністративне правопорушення, оскільки це спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами, які не суперечать один одному та обставинам, які були встановлені.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №292122 від 06.04.2025 року; рапортом працівника поліції; направленням на огляд; актом огляду на стан сп`яніння; відео фіксацією технічних засобів; копією постанови серії ЕНА №4435382 від 06.04.2025 року; результатами Драгеру №2341 та №2339; усними поясненнями ОСОБА_2 , наданими в судовому засіданні.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 35 КУпАП, судом не встановлені.

З урахуванням характеру правопорушення, яке є грубим порушенням вимог ПДР України, особи притягаємого, нехтування обов`язками водія та зневажливе ставлення до правил користування спеціальним правом, суспільну небезпечність адміністративного проступку, який посягає на безпеку дорожнього руху, суд дійшов висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Крім того, згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 221, 268, 276, 283-284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. на користь держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом, та у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути подвійний розмір штрафу, а саме 34 000 грн.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення, а у разі оскарження постанови перебіг строку давності виконання постанови зупиняється до розгляду скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.О. Корягін