ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 598/469/25Головуючий у 1-й інстанції Гудима І.В.
Провадження № 33/817/282/25 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч.1 ст.122-2, ч.2 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є.

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника адвоката Кушки О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Кушки О.М. на постанову Збаразького районного суду Тернопільської області від 30 квітня 2025 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 130, ч. 1 ст. 122-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 03 (три) роки.

В притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України відмовлено, а дану справу провадженням закрито за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави 605,60 грн.

Згідно даної постанови, 03 лютого 2025 року о 00 годині 35 хвилини ОСОБА_1 в смт Вишнівець на вул.Майдан Шевченка Вишнівецької ТГ Кременецького району Тернопільської області, керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT», р.н.з. НОМЕР_1 , не зупинився на вимогу працівників поліції, чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху України.

Також, 03 лютого 2025 року о 00 годині 35 хвилини ОСОБА_1 в смт Вишнівець на вул.Майдан Шевченка Вишнівецької ТГ Кременецького району Тернопільської області, керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT», р.н.з. НОМЕР_1 , відмовився на вимогу поліцейського від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №237064 від 03.02.2025 року ОСОБА_1 «03 лютого 2025 року о 00 годині 36 хвилин в с.Лози по вул.Захисників України, 15, Вишнівецької ТГ Кременецького району Тернопільської області, керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT», р.н.з. НОМЕР_1 , в порушення п. 2.3 (б), п. 12. Правил дорожнього руху України, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, не впоравшись з керуванням, здійснив зіткнення з бетонною огорожею, внаслідок чого автомобіль зазнав механічних пошкоджень».

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень.

Вказані вимоги мотивує тим, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування особою транспортним засобом, тому в ОСОБА_1 був відсутній обов`язок проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 . Та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити, з мотивів викладених у ній, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступних висновків.

Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, які належно оцінені судом першої інстанції і детально викладені у постанові.

Обґрунтовуючи такий свій висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адмінправопорушення, суд вірно поклав в основу оскаржуваної постанови наявні в матеріалах справи докази, зокрема дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №237058 від 03.02.2025 року, а також відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції та відеореєстратора патрульного автомобіля, яким суд дав оцінку та вірно, на підставі повного та всебічного з`ясування обставин, зробив висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Так, із вказаних відеозаписів вбачається, що працівниками поліції здійснювалося переслідування транспортного засобу «VOLKSWAGEN PASSAT», р.н.з. НОМЕР_1 , що рухався в комендантську годину, водій якого не виконав неодноразову вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу поданих за допомогою проблискових маячків синього і червоного кольору.

Відповідно до пункту 2.4. Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, що ОСОБА_1 не виконав.

Також відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Як вбачається з матеріалів справи, суд дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП на підставі належно досліджених та оцінених всіх доказів, наявних в матеріалах справи.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення в ЕПР1 №237045 від 03.02.2025 року ОСОБА_1 на пропозицію працівників патрульної поліції пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням приладу Драгер на місці зупинки транспортного засобу категорично відмовився, а також відмовився його пройти у медичному закладі.

Матеріалами справи встановлено, що пропозиція пройти огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння була проведена працівниками поліції у відповідності до вимог ст.266 КУпАП, із застосуванням технічних засобів відеозапису, що в свою чергу не вимагає обов`язкової присутності двох свідків.

Встановлені судом обставини відповідають даним зафіксованим нагрудними камерами працівників поліції, що вбачається з долученого до матеріалів справи відеодиску.

Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських (діяли в межах своєї компетенції та виконували свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію») та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Досліджений відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому апеляційний суд приймає його як належний доказ у справі.

Отже, судом встановлено, що працівники поліції, на місці зупинки автомобіля, яким керував водій ОСОБА_1 , пропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння як на місці, так і у медичному закладі, що відповідає вимогам ст.266 КУпАП.

Також із долученого відеозапису поліцейських вбачається, що патрульними поліції ОСОБА_1 було належним чином роз`яснено підстави огляду, оскільки він рухався в комендантську годину та допустив ДТП, вказано про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння та роз`яснено процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також його права, передбачені ст.268 КУпАП.

Твердження апелянта про те, що транспортним засобом ОСОБА_1 не керував суд оцінює критично, оскільки такі спростовуються матеріалами справи.

Так, ОСОБА_1 , намагаючись втекти від працівників поліції в`їхав в бетонну огорожу та покинув місце події, але через декілька хвилин повернувся і почав агресивно себе поводити, а також нецензурно висловлюватись до поліцейських.

Вказані обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудних камер, на якому також зафіксовано наявність тілесного ушкодження на голові водія внаслідок зіткнення.

При цьому на місці події ОСОБА_1 не вказував на інших конкретних осіб, які б виконували функцію водія і такі особи там були відсутні.

За вказаних обставин апеляційний суд критично оцінює покази допитаного свідка ОСОБА_2 , котрий дав покази про те, що саме він керував автомобілем, а не ОСОБА_1 ..

За вказаних обставин не знайшли свого підтвердження доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки останні спростовуються викладеними вище доказами, а такі його твердження в суді є способом захисту з метою уникнення від відповідальності.

Отже, доводи апелянта, викладені у скарзі не впливають на правильність встановлених обставин у справі та не скасовують відповідальність ОСОБА_1 за порушення ним вимог п.2.5 ПДР України та вчинення ним даного адмінправопорушення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно постанови Збаразького районного суду Тернопільської області від 10 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Суд дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що вчинено повторно протягом року особою, яка вчиняла будь-яке з порушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.

Будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку не встановлено.

Що стосується призначеного стягнення ОСОБА_1 , то воно судом першої інстанції визначено вірно з дотриманням вимог ст.ст. 33-35 КупАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, його сімейного стану, характеризуючих даних, місця роботи, враховано відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення та із врахуванням ст.36 КУпАП визначив стягнення за більш серйозне правопорушенням з числа вчинених, в межах санкції ч.2 ст.130 КУпАП.

Отже, судом першої інстанції в повній мірі враховано вимоги з якими закон пов`язує призначення стягнення, а також ті, на які вказує апелянт у своїй скарзі, а тому його доводи про скасування постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, у зв`язку із чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Кушки О.М. залишити без задоволення, а постанову Збаразького районного суду Тернопільської області від 30 квітня 2025 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122-2, ч.2 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя