Номер провадження: 33/813/931/25
Номер справи місцевого суду: 494/459/25
Головуючий у першій інстанції Римар І.А.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю секретаря судового засідання Ровенко А.С., в присутності захисника Ткачука А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Турчак М.В., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Березівського районного суду Одеської обл. від 18.03.2025 стосовно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого кочегаром у Петрівській ЗОШ, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,а також стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до вказаної постанови, 26.02.2025, о 16 год. 28 хв. по польовій дорозі, біля с. Златоустове Березівського р-ну Одеської обл. водій ОСОБА_1 керував автомобілем Опель Астра, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд водія проводився за допомогою ALKOTEST «DRAGER», проба позитивна 0,30 проміле, від медичного огляду відмовився, чим порушив п. 2.9а) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник Турчак М.В., посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду, призначене на 22.05.2025 ОСОБА_1 не з`явився, водночас, надіслав на адресу суду пояснення, в яких не оспорював факт керування транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення від 26.02.2025, проте заперечував факт перебування в стані алкогольного сп`яніння, вказавши, що не погодився з результатами алкотестера «Драгер», а письмові пояснення надав під психологічним тиском працівників поліції.

Також ОСОБА_1 просив розгляд справи здійснювати за його відсутності та за участі його захисника Ткачука А.Ю., який в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги захисника Турчак М.В., додатково надав письмові пояснення, в яких послався на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи та не може бути належним і допустимим доказом у справі, оскільки містить неправильні відомості у п. 7 щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 , зокрема, зазначено, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, в той час як ОСОБА_1 не погодився з результатами проведеного на місці зупинки огляду на стан сп`яніння, а нібито відмовився від проходження медичного огляду, що свідчить про порушення ним п. 2.5 ПДР, а не 2.9 а), як зазначено у протоколі. Окрім того, захисник Ткачук А.Ю. вказав на те, що наявний в матеріалах справи відеозапис є неповним, а відтак не може вважатися належним та допустимим доказом на підтвердження винуватості ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення захисника Ткачука А.Ю., дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд критично відноситься до тверджень сторони захисту щодо наявності підстав для закриття провадження стосовно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в матеріалах справи належних та допустимих доказів факту порушення останнім п. 2.9 а) ПДР та, як наслідок, наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вони є безпідставними та, навпаки, спростовуються доказами по справі.

Приписами п. 2.9 а) ПДР встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння повністю доведена та підтверджується повторно дослідженими судом апеляційної інстанції наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №257123 від 26.02.2025 (а.с. 3), відповідно до якого 26.02.2025, о 16 год. 28 хв. по польовій дорозі, біля с. Златоустове Березівського р-ну Одеської обл. водій ОСОБА_1 керував автомобілем Опель Астра, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд водія проводився за допомогою ALKOTEST «DRAGER», проба позитивна 0,30 проміле, від медичного огляду відмовився, чим порушив п. 2.9 а) ПДР;

- роздруківкою показників застосованого на місці зупинки приладу Drager Alcotest, відповідно до якого результат огляду становить 0,30 ‰ алкоголю (а.с. 2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів Drager Alcotest (а.с.5), у якому зафіксовано результат огляду на стан сп`яніння: проба позитивна 0,30 ‰, з яким ОСОБА_1 погодився, про що в акті міститься його особистий підпис;

- відеозаписом події (а.с. 10), на якому зафіксований огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу Drager Alcotest;.

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА 4156157 за ч. 5 ст. 121 КУпАП (а.с. 7).

Як вбачається із аналізу змісту оскаржуваної постанови суду 1-ої інстанції, всупереч твердженням апелянта, зазначені вище докази були належним чином досліджені, повно та всебічно, та їм була надана відповідна оцінка, на підставі чого суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та наявність в його діях складу зазначеного правопорушення.

Звертає на себе увагу той факт, що під час під час складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не заперечував факт попереднього вживання ним алкогольних напоїв, що зафіксовано на відеозаписі події, зокрема, про те що він вчора випив 1,5 стакана пива, а в день складення протоколу випив 50 грамів алкогольного напою та після чого сів за кермо автомобіля (час: 16:33 хв).

Врешті-решт на проведення огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest ОСОБА_1 погодився, пройшов огляд та його результат склав 0,30 ‰ алкоголю в повітрі, що видихається, при цьому, жодних заперечень щодо процесу проведення огляду, а також незгоди із його результатами він не висловлював, а навпаки пропонував поліцейському «домовитися на місці», водночас поліцейський декілька разів пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я (час: 16:34 хв.,16:38 хв.), натомість ОСОБА_1 вказав (мовою оригіналу): «випив тільки що 50 грам в барі, куди ж їхати!?» (час: 16:33:20).

Наведені обставини підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у графі «з результатом згоден».

Отже, в цьому контексті апеляційний суд не приймає до уваги та оцінює критично твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не погодився з результатом огляду, а також наполягав на проходженні огляду у закладі охорони здоров`я, та стверджує, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП України за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому зміст протоколу про адміністративне правопорушення відповідає приписам ст. 256 КУпАП, протокол складено уповноваженою на те особою, протокол не містить будь-яких виправлень, а тому не може бути підставою для визнання протоколу недопустимим доказом, як про це стверджує апелянт.

Апеляційний суд також не приймає до уваги посилання сторони захисту щодо здійснення поліцейськими психологічного тиску відносно ОСОБА_1 , що спростовується відеозаписом події, на якому, серед іншого зафіксовано як ОСОБА_1 декілька разів пропонував поліцейським домовитися з метою уникнути відповідальності за вчинене правопорушення (час:16:33:46).

Що стосується посилань захисника на неповноту долучених поліцейськими до протоколу відеозаписів, апеляційний суд зауважує на безпідставності такого висновку з огляду на наступні положення законодавства.

Процес проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу зафіксовано поліцейськими на технічні засоби відеозапису на виконання вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкції), а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 в редакції постанови від 20.01.2023 (далі-Порядок).

Так, ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до приписів п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 (далі Порядок), огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В свою чергу, положеннями п. 4 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 (далі Інструкція №1395), передбачено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дійсно, відповідно до п. 5 Розділу II згаданої захисником Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України №1026 від 18.12.2018, на яку посилається сторона захисту в якості аргументації своїх доводів, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Системний аналіз вищевказаних положень законодавства свідчить про те, що технічні засоби відеозапису застосовуються співробітниками поліції безпосередньо під час проведення огляду особи на виявлення стану алкогольного сп`яніння, тобто не є обов`язковим фіксування поліцейським виконання всіх службових обов`язків.

Так, наявний в матеріалах справи відеозапис фіксує весь процес проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки його транспортного засобу, зокрема, з відеозапису вбачається, як транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції з підстав порушення ОСОБА_1 п. 2.3 в ПДР, внаслідок чого було складено відповідну постанову про накладення адміністративного стягнення. В процесі перевірки документів у ОСОБА_1 у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, після чого йому запропоновано пройти йому огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що він погодився та в добровільному поряду пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest, результат огляду становить 0,30 ‰, що вказує на те, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, жодних заперечень щодо процесу проведення огляду, а також незгоди із його результатами ОСОБА_1 не висловлював, від проходження огляду в медичному закладі відмовився, а навпаки підтвердив факт керування транспортним засобом у стані сп`яніння, про що особисто зазначив у письмових поясненнях, скріпивши це підписом. За результатами огляду відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, йому роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, а також вручено копію протоколу, право керування транспортним засобом передано іншому тверезому водію.

Наведене спростовує твердження захисника щодо порушення співробітниками поліції порядку використання технічних засобів відеозапису, а тому суд апеляційної інстанції не вбачає в діях поліцейських порушень норм та приписів чинного законодавства під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, в тому числі і тих, на які посилається апелянт в обґрунтування своєї позиції щодо неповноти відеозапису події, оскільки такі доводи не підтверджені належним та допустимими доказами, та спростовуються повторно дослідженим апеляційним судом відеозаписом події, який у повному обсязі та з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП відображає процедуру огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а також свідчить про правомірну поведінку поліцейських та належне і професійне виконання ними своїх обов`язків.

Отже, позиція ОСОБА_1 , яка висловлена в апеляційній скарзі, та його процесуальна поведінка, пов`язана з наведенням доводів, які не підтверджені належними і достатніми доказами, та які не узгоджуються з дійсними обставинами справи, розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту на власний розсуд з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що дії працівників поліції узгоджуються з вимогами Інструкції, а кваліфікація дій ОСОБА_1 відповідає кваліфікуючим ознакам ч. 1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд констатує, що зібрані у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 докази є належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інших істотних та переконливих доводів, які б свідчили про недопустимість доказів, які містяться в матеріалах справи або спростовували висновки судді першої інстанції в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи викладене в своїй сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника Турчак М.В., в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін як законну та обґрунтовану.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Турчак М.В., в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Березівського районного суду Одеської обл. від 18.03.2025 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца