10 червня 2025 року Справа № 561/694/25
Суддя Зарічненського районного суду Рівненської області Зейкан Н. М. розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції №2 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого водієм шкільного автобуса Борівського ліцею, за ч.3 ст.173-2 КУпАП, -
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАД №335590, 24 травня 2025 року о 14:55 год, ОСОБА_1 в житловому будинку по АДРЕСА_1 , за місцем свого проживання, повторно протягом року вчинив домашнє насильство відносно своєї дочки ОСОБА_2 , а саме, ображав нецензурними словами, погрожував фіізичною розправою, вчинивши своїми діями адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засідання вину свою не визнав. Суду пояснив, що його дочка ОСОБА_3 , у віці 15 років пізно ввечері виходить на прогулянку з товаришами, а додому повертається вночі. Чим дочка займається в цей час, він не знає. Він, як батько, проводить лише виховну бесіду з дочкою, пояснюючи, що після 22 години неповнолітні діти повинні бути знаходитись вдома. Він, як батько несе відповідальність за неї. Дочка не реагує на його вимоги. Коли він підвищує голос на дочку, остання викликає поліцію. Домашнього насильства він не вчиняє, а лише виховує дочку. Просив звільнити від відповідальності.
В судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пояснила, що вона після 22 години, з друзями гуляє, приходить додому вночі. Батько на такі її дії реагує агресивно та сварить її. Мати перебуває на сезонних роботах за кордоном. Визнає, що саме її дії та поведінка провокують батька на підвищення голосу.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона є класним керівником ОСОБА_2 . Остання посередньо характеризується в ліцеї, безпричинно не відвідує навчання, домашні завдання виконує нерегулярно, прагне бути в центрі уваги, в останньої вилучено електронну сигарету. У зв`язку з поведінкою ОСОБА_3 , з батьками проводились профілактичні бесіди, які давали короткочасний ефект і не призвели до стійкого позитивного результату. Натомість батько ОСОБА_5 протягом тривалого часу працює водієм шкільного автобуса і характеризується виключно позитивно.
Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад і подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП.
Згідно з п. 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. У п.8 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вказано, що особа, яка постраждала від домашнього насильства є особою, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.
Об`єктивна сторона правопорушення, полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а також у невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого умислу.
Єдиними доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є письмові пояснення ОСОБА_2 , з яких вбачається, що батько вдома ображав її.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, на підставі ст.62 Конституції України, суд не може покласти в основу обвинувачення ОСОБА_1 пояснення неповнолітньої ОСОБА_2 щодо наявності у його діях складу адміністративного правопорушення.
Отже, до суду не подано жодного доказу на підтвердження обставин обвинувачення ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
З наведених підстав, провадження в даній справі, розпочате щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в її діях складу та події вказаного адміністративного правопорушення.
На підставі наведеного, керуючись ч.ч.1, 2 ст.7, ст.173-2, п.1 ст.247 КУпАП, суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду, в десятиденний термін з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги, через Зарічненський районний суд Рівненської області.

Суддя Н. М. Зейкан