Справа № 632/933/25
провадження №3/632/388/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року місто Златопіль

Суддя Златопільського міськрайонного суду Харківської області Васянович Г.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Первомайський Харківської області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, який раніше до адміністративної відповідальності не притягався, -

В С Т А Н О В И В:

26 травня 2025 року до Златопільського міськрайонного суду Харківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 035940 від 05 травня 2025 року в якому зазначено, що 10 квітня 2025 року, близько 10 години 00 хв., собака бійцівської породи «Американський стафордширський тер`єр», яка належить ОСОБА_1 , перебуваючи на вулиці Широнинців у селі Високе Лозівського району Харківської області, покусала собаку ОСОБА_2 , чим спричинила заподіяння шкоди майну, а саме спричинила пошкодження собаці.

При цьому зазначено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП

Перевіривши протокол про адміністративне правопорушення на відповідність вимогам законодавства та долучені до нього матеріали, доходжу висновку, що матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 154 КУпАП, слід повернути до відділення поліції № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, оскільки вони не підвідомчі суду.

Так, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що орган державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Конституційний суд України у рішенні № 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п.4.1).

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

В розумінні ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.

А відтак, у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально-правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями ст. 6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За приписами ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до позиції ЄСПЛ у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Згідно із ч. 1 ст. 257 КУпАП, протокол надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний вирішити чи належить саме до його компетенції розгляд даної справи.

Так, підвідомчість це розмежування компетенції між різними органами щодо розгляду і вирішення справ про адміністративні правопорушення на підставі і у межах закону та притягнення винуватих осіб до адміністративної відповідальності.

Визначення підвідомчості справ про адміністративні правопорушення полягає у встановленні категорій справ, які уповноважений розглядати той чи інший уповноважений орган.

Підвідомчість справ про адміністративні правопорушення відповідно до компетенції органів та посадових осіб, уповноважених розглядати такі справи визначена главою 17 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 035940 від 05 травня 2025 року щодо ОСОБА_1 поліцейським складено за ч. 3 ст. 154 КУпАП.

З аналізу ст. 154 КУпАП в редакціях, що діяли відповідно до та починаючи з 08 листопада 2021 року, вбачається, що законодавець розширив коло правопорушень, за які настає відповідальність на підставі ч. 1 ст. 154 КУпАП, а також на підставі ч. 2 та ч. 3 ст. 154 КУпАП за наявності відповідних кваліфікуючих ознак відповідно повторність вчинення протягом року та заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну.

При цьому, такі кваліфікуючі ознаки в редакції ст. 154 КУпАП, що діяла до 08 листопада 2021 року, були об`єднані в одну частину - ч. 2 ст. 154 КУпАП та за вчинення таких правопорушень законодавцем визначався однаковий рівень відповідальності.

В редакції ст. 154 КУпАП, що діє, починаючи з 08 листопада 2021 року, рівень відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 154 КУпАП, за наявності вищезазначених кваліфікуючих ознак була розмежована, а тому ч. 2 ст. 154 КУпАП з 08 листопада 2021 року, фактично була розділена на дві частини - ч. 2 ст. 154 КУпАП (за ознакою повторності вчинення протягом року), ч. 3 ст. 154 КУпАП (за ознакою заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну).

Разом з тим, ні Законом України № 1684-IX від 15 липня 2021 року, ні будь-яким іншим законом, не внесені відповідні зміни щодо компетенції органів, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 154 КУпАП, а тому розгляд справ про адміністративні правопорушення за ч. 3 ст. 154 КУпАП наразі фактично не віднесений до компетенції будь-якого органу.

Статтею 213 КУпАП визначено органи (посадових осіб), які уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах сільських, селищних, міських рад вирішують усі справи про адміністративні правопорушення, за винятком віднесених цим Кодексом до відання інших органів (посадових осіб).

Частиною 1 ст. 218 КУпАП встановлено, що адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад, крім іншого, розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 154 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів, крім іншого, розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Окрім того, відповідно до ст. 221 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 154 КУпАП, до підвідомчості районних судів не відносяться, судами на даний час розглядаються виключно лише справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із положеннями ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вимогами КУпАП встановлені дуже чіткі вимоги щодо надання повноважень розгляду певної категорії справ про адміністративні правопорушення конкретному органу (посадовій особі), і такі правила підвідомчості носять виключно імперативний характер, так як являють собою основоположні, конституційні підходи в цьому питанні. А тому не підлягають розширеному тлумаченню, застосуванню аналогії права чи закону тощо, незалежно від будь-яких обставин (правової прогалини, відсутності законодавчого врегулювання в даному випадку), інакше призведе до правового нігілизму в державі, порушенню базових принципів правової визначеності та права на справедливий суд.

Отже, оскільки вимогами ст. 221 КУпАП не передбачено розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 154 КУпАП суддями районних, районних у місті чи міськрайонних судів, тому не вбачається підстав для іншого висновку, як про повернення матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 154 КУпАП до відділення поліції № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області для подальшого скерування за підвідомчістю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 221, 278 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 154 КУпАП, щодо ОСОБА_1 повернути до відділення поліції № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області - для направлення за підвідомчістю.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:Г. М. Васянович