ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1479/25 Справа № 235/5945/24 Суддя у 1-й інстанції - Токарєв А. Г. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року Кривий Ріг

23.05.2025р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області Залізняк Р.М. при секретарі судового засідання Нікітюк В.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Берзіня С.Л. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.04.2025р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає, АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік

за участю захисника (в режимі ВКЗ) ОСОБА_2

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постанову суду першої інстанції ображено захисником ОСОБА_2 , який в апеляційній скарзі:

- вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи належним чином не було дотримано вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП, висновки сулу не відповідають фактичним обставинам справи;

- наголошує, що матеріали справи не містять факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відеозапис факту керування транспортним засобом відсутній, відеозапис є неповним, та суд першої інстанції безпідставно поклав в обґрунтування свого висновку пояснення ОСОБА_1 всупереч вимог ст. 63 Конституції України;

- наголошує, що матеріали справи не містять факту зупинки транспортного засобу та підстав законності такої зупинки, для законності вимоги огляду водія на стан сп`яніння;

- зазначає, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, зокрема права на захисника, що є порушенням права на захист;

- наголошує, що ОСОБА_1 свою винуватість не визнав, стверджує що правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не вчиняв;

- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Про дату, час та місце судового розгляду ОСОБА_1 повідомлений належним чином, до судового засідання не прибув, його відсутність не є перешкодою розгляду справи відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, його інтереси представляє захисник Берзін С.Л.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доводи захисника Берзіня С.Л., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у тому що він, 25.07.2024 р. в м. Покровськ, вул. Данила Шумука Донецької області керував т.з. з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме неприродна блідість, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі відмовився. Від керування транспортними засобами відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування висновку про винуватість ОСОБА_1 суд першої інстанції поклав:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 104014 від 25.07.2024р., в якому зафіксовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився;

- направлення на огляд водія на стан сп`яніння;

- письмові пояснення ОСОБА_1 у протоколі, в яких він зазначає, що керував транспортним засобом, від огляду відмовляється;

- DVD диск з відеозаписом, на якому зафіксовано події з місця зупинки транспортного засобу.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції після аналізу встановлених фактичних обставини справи та оцінки наведених доказів в їх сукупності, дійшов висновку про наявність в діянні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, та доведеності його вини сукупністю доказів.

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , погоджується із висновками суду про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, що суд першої інстанції не дотримався принципів повноти та всебічності судового розгляду, вважає їх неспроможними.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 утворила його відмова від огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України. Вказана обставина достатньо та повно зафіксована на відеозапису та не викликає сумніву у своєї достовірності.

Суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції правильними, а наведені в оскаржуваній постанові мотиви, які покладені в обґрунтування прийнятого рішення щодо визнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП такими, що відповідають вимогам ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП.

Таким чином доводи апеляційної скарги захисника, що судом першої інстанції під час розгляду справи належним чином не було дотримано вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП, висновки сулу не відповідають фактичним обставинам справи є неспроможними.

Доводи апеляційної скарги захисника, що матеріали справи не містять факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відеозапис факту керування транспортним засобом відсутній, відеозапис є неповним, та суд першої інстанції безпідставно поклав в обґрунтування свого висновку пояснення ОСОБА_1 всупереч вимог ст. 63 Конституції України, також є неспроможними, за таких підстав.

Протокол про адміністративне, відповідно о вимог ст.256 КУпАП, передбачає надання особою, щодо якої він складається, пояснень по суті виявленого правопорушення.

Слід наголосити, що вимоги КУпАП не вимагають обов`язкової участі особи, щодо якої складено протокол, безпосередньо у судовому засіданні у справах даної категорії. У такому випадку суд, під час розгляду справи, досліджує виключно письмові докази, які містять матеріали справи, у тому числі і пояснення особи, щодо якої він складений. Надання особою, щодо якої складається протокол, пояснень, є правом такої особи, як і право відмовитись від пояснень.

Таким чином доводи захисника, що суд першої інстанції безпідставно поклав в обґрунтування свого висновку пояснення ОСОБА_1 всупереч вимог ст. 63 Конституції України, є неспроможними, оскільки відповідно до вказаної норми Конституції України особа лише не несе відповідальності за відмову від надання показань.

Доводи апеляційної скарги, що матеріали справи не містять факту зупинки транспортного засобу та підстав законності такої зупинки, для законності вимоги огляду водія на стан сп`яніння, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки, відповідно до вимог КУпАП, на відеозапис не покладено виключного обов`язку фіксації факту руху транспортного засобу. При цьому законність факту зупинки транспортного засобу не є предметом розгляду судом апеляційної інстанції у справі даної категорії

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, зокрема права на захисника, що є порушенням права на захист, є також безпідставними, та не підтверджені доказами.

При цьому, у відповідній графі протоколу щодо роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, мається його особистий підпис, тому у суду апеляційної інстанції відсутні підставі вважати, що вказані вимог ст. 268 КУпАП йому не були роз`яснені.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 свою винуватість не визнав, стверджує, що правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не вчиняв, суд апеляційної інстанції вважає неспроможними, та розцінює як обрану позицію захисту.

Таким чином доводи апеляційної скарги про скасування оскаржуваної постанови із закриттям провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є неспроможними та не підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене вище постанова суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, вмотивованим та справедливим судовим рішенням, підстави для її скасування із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не встановлені.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Берзіня Сергія Людвиговича на постанову Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.04.2025р, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.04.2025р, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя