Справа № 375/944/25
Провадження №3/375/736/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року селище Рокитне

Суддя Рокитнянського районного суду Київської області Банах-Кокус О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: на АДРЕСА_1 ,

за статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Рокитнянського районного суду Київської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 074663 від 04.04.2025, ОСОБА_1 04.04.2025 близько 19 год 41 хв по АДРЕСА_1 , шарпав працівників поліції за одяг та намагався вдарити працівників поліції та виражався нецензурною лайкою.

Працівниками поліції дії ОСОБА_1 кваліфіковано за за ст. 173 КУпАП.

На розгляд справи з`явився ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Заліський Б.С.

ОСОБА_2 свою вину у обставинах правопорушення не визнав, зазначив, що намагався припинити протиправні дії поліцейських відносно свого сина, він нікого не ображав та не шарпав за одяг. Після того як він прибув на місце події та намагався припинити протиправні дії працівників поліції, був одразу затриманий останніми.

Захисник Заліський Б.С. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу та події правопорушення. Обгрунтував клопотання тим, що на відеозаписі не зафіксовано що ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою до працівників поліції, шарпав їх за верхній одяг чи намагався вдарити їх. Працівники поліції спочатку вели розмову з сином ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , останній зателефонував своєму батькові та попросив підвезти до магазину його паспорт для пред`явлення працівникам поліції. В свою чергу, працівники поліції в якийсь момент, продовжуючи розмову з сином ОСОБА_4 , виконали його незаконне затримання. Саме в момент затримання на місце події прибув ОСОБА_1 , який бачить ситуацію, коли працівники поліції застосовують до його сина насильство, син лежить на землі, жодного спротиву не чинить, навколо багато людей, в тому числі жінок, які кричать, галасують, намагаються відтягнути поліцейських від сина, припинити протиправні дії останніх. Тому ОСОБА_1 , можливо, також намагався припинити протиправні дії поліції відносно свого сина. В матеріалах справи відсутні докази вчинення адміністративного правопорушення саме ОСОБА_5 , який намагався лише припинити бійку та в результаті також отримав тілесні ушкодження, з якими також звертався за медичною допомогою. Суб`єктивна та об`єктивна сторони у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень у діях ОСОБА_1 відсутні.

Сторона захисту вважає, що в діях працівника поліції мають місце ознаки провокації вчинення адміністратвиного правопорушення зі ОСОБА_2 . Саме порушення працівником поліції ст. 18, ст. 23 ЗУ "Про національну поліцію" стало причиною конфліктної ситуації що сталася, будь-які підстави застосувати затримання ОСОБА_1 в даному випадку були відсутні. ОСОБА_6 не чинив спротиву жодній законній вимозі працівника поліції та лише намагався припинити побиття працівниками поліції свого сина, його дії не були спрямовані на порушення громадського порядку чи невиконання законної вимоги працівника поліції.

Дослідивши письмові матеріали вказаної вище справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 , клопотання адвоката, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП України).

За змістом ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст.245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Диспозицією ст.173 КУпАП визначено, що дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

З об`єктивної сторони, хуліганство, незалежно від виду відповідальності (адміністративної чи кримінальної), характеризується порушенням громадського порядку, а з суб`єктивної сторони - умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ст. 173 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських містах в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, непристойні висловлювання.

Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері.

Доказами, які надано на підтвердження вини ОСОБА_1 , що містяться у справі про адміністративне правопорушення є: протокол про адміністративне правопорушення від 04.04.2025 року серії ВАД № 074663, протокол про адміністративне затримання серії АЗ №151460 від 04.04.2025, рапорт, відеозаписи з нагрудних камер поліцейських.

З досліджених судом відеозаписів вбачається, диск 2/3 clip - 18 та 21, що о 19:31:50 поліцейські затримують ОСОБА_2 , о 19:32:04 на записі зявляється ОСОБА_1 який виражає своє невдоволення від ситуації з затриманням його сина ОСОБА_2 намагався допомогти сину, один раз вжив нецензурну лайку. Натомість одразу після вживання ОСОБА_1 нецензурних слів, працівники поліції почали без попередження застосовувати до нього фізичну силу на надягли на нього спецзасіб кайданки.

Суд вважає, що дії ОСОБА_1 , які зафіксовані на вказаних вище відеозаписах, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 10 "Про судову практику у справах про хуліганство", зазначено, що своєчасний і правильний розгляд кримінальних та адміністративних справ про хуліганство є дієвим засобом захисту нормальних умов життя людей, поновлення порушених прав потерпілих. При розгляді кримінальних справ зазначеної категорії суди, пред`являючи високі вимоги щодо якості дізнання і досудового слідства, не повинні перебирати на себе функцію обвинувачення чи функцію захисту, а мають спрямовувати процес таким чином, щоб усі обставини справи були розглянуті всебічно, повно й об`єктивно, а вирок ґрунтувався лише на доказах, ретельно досліджених у судовому засіданні. Зокрема, необхідно встановлювати всі фактичні обставини справи, в тому числі спрямованість умислу, мотиви, мету, характер дій кожного з учасників хуліганства, з`ясовувати, чи порушив підсудний своїми діями громадський порядок, чи були вони вчинені з мотивів явної неповаги до суспільства, чи супроводжувалися особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Суди зобов`язані як установлювати вину підсудних та призначати їм справедливе покарання, так і вживати всіх необхідних заходів для повного відшкодування потерпілим заподіяної матеріальної та моральної шкоди, а також з`ясовувати причини й умови, що призвели до вчинення хуліганства.

За змістом ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення вважається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер свого діяння, передбачала його шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

З вказаного випливає, що для кваліфікації дій ОСОБА_1 обов`язково слід встановити його умисел на порушення громадського порядку і спокою громадян, та чи були вони порушені діями особи.

В матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на те, що дії ОСОБА_1 були направлені на порушення громадського порядку та вчинені з хуліганських мотивів, які полягали у явній неповазі до моральних засад суспільства, демонстрації своєї зневаги до існуючих правил і норм поведінки при вчиненні правопорушення.

З огляду на викладене, в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищезазначене, враховуючи що у діях ОСОБА_1 викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні ознаки визначені диспозицією ст.173 КУпАП суд приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173КУпАП у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно останнього необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 7, 9-11, 23, 33, 173, 221, 247, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 173 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст.7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області

Суддя Олена БАНАХ-КОКУС