провадження № 3/294/262/25
справа № 294/1732/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року м. Чуднів

Суддя Чуднівського районного суду Житомирської області Рукас М.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Чуднівського районного суду Житомирської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 758827 від 09.09.2024 водій ОСОБА_1 09.09.2024 о 17 год 01 хв в м. Чуднів по вул. Героїв Майдану, керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN GOLF», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку запропонованому працівниками поліції, відмовився.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

У судове засідання 05.06.2025 р. ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, в тому числі через кабінет Електронного суду його захисника. Про причини неявки у судове засідання ОСОБА_1 не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, у тому числі про відкладення судового розгляду, від нього не надходило. Раніше, Забігайло приймав особисту участь у судових засіданнях, а отже є обізнаним про те, що справа щодо нього розглядається в суді.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначені обставини встановлюються шляхом повного та всебічного дослідження доказів, якими відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення можливе лише у випадку, коли належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, безпосередньо дослідженими судом, встановлено факт вчинення адміністративного правопорушення та вину особи у його вчиненні.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.5. ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

При цьому відповідно до п. 27 ППВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 - якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 6 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07.11.2015 року - у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП від 09.09.2024 підтверджується наступними доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №758827 від 09.09.2024, складений працівниками поліції, якого ОСОБА_2 підписувати відмовився, зауважень та заперечень щодо протоколу та відомостей, викладених у ньому не виявлено;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

-відеоматеріалами, на яких зафіксовано, що працівники поліції підійшли до транспортного засобу, який був припаркований на тротуарі біля магазину, для перевірки документів, так як водій порушив правила дорожнього руху: порушив правило стоянки транспортного засобу. На вимогу працівника поліції пред`явити документи, ОСОБА_3 документи не пред`явив тому, що їх не мав. При спілкуванні поліцейськими було виявлено наявність ознак алкогольного сп`яніння. Поліцейським водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на що останній не погодився. Намагався зникнути з місця події, уникав спілкування з працівниками поліції. Надалі відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, ознайомлено зі змістом протоколу;

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він дійсно здійснив зупинку свого авто на пішохідній зоні з порушеннями ПДД України, проте він був тверезий. Не заперечував проти того, що йому пропонували працівники поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, але він уникнув відповіді і просто пішов геть. Крім того, ОСОБА_3 зауважив, що він є діючим військовослужбовцем, про що він повідомляв працівникам поліції на місті події, а тому вони не мали законного права перевіряти його на наявність ознак алкогольного сп`яніння, бо ці функції віднесені до компетенції Військової служби Правопорядку. А отже протокол щодо нього складений з порушенням вимог чинного законодавства. Прохав справу щодо нього закрити.

В судовому засіданні захисник Забігайло адвокат Хараїм О.В. пояснила, що ОСОБА_1 не визнає своєї вини в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП через відсутність доказів керування автомобілем. Його автомобіль вже стояв на «узбіччі» дороги, коли туди підійшли працівники поліції, а тому на її думку факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом є лише припущенням збоку поліції.

Щодо безпідставності направлення ОСОБА_1 на огляд на стан алкогольного сп`яніння, захисник зазначила наступне.

Працівники поліції не фіксували наявність ознак алкогольного сп`яніння, а лише запитали чи притягувався ОСОБА_3 раніше за ст.130 КУпАП до відповідальності. Крім того, ОСОБА_1 пояснив на місці працівникам поліції, що він є військовослужбовцем, а тому він не міг бути направлений працівниками поліції на огляд на стан сп`яніння, оскільки це віднесено до компетенції Військової служби правопорядку ЗСУ. Станом на 09.09.2024 р. Забігайло перебував в м.Чуднові як військовослужбовець по службових справах, що підтверджується довідкою ТВО командира самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 від 21.09.24 р. та копією військового квитка.

На підставі наведеного захисник прохала провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити.

Вивчивши наявні у справі докази, вислухавши думку учасників процесу суд доходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 є достатній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджений належними і допустимими доказами. Так, сам ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував, що він зупинив своє авто в забороненому місці, а отже це є фактичним підтвердженням факту керування ним транспортним засобом. Факт відмови ОСОБА_1 від запропонованого працівниками поліції проходження огляду на стан сп`яніння підтверджується відеозаписом, на якому видно, що замість надання конкретної відповіді на чітко сформульовану поліцейським вимогу, ОСОБА_3 уникає розмови та просто тікає від поліції. Що судом розцінюється як фактична відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо аргументів ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 про те, що працівниками поліції було порушено процедуру огляду військовослужбовця щодо перебування у стані алкогольного сп`яніння, яка передбачена ст. 266-1 КУпАП, суд ставиться критично та вважає їх неприйнятними з наступних підстав.

Так, положеннями вказаної статті визначений порядок огляду, зокрема, військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які виконують обов`язки військової служби.

Разом з тим положеннями ст. 266-1 КУпАП не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом, поза виконання ними обов`язків військової служби або поза перебування на території військових частин.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його захисник Хараїм О.В. долучили довідку за підписом ТВО командира самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_2 від 21.09.24 р. про те, що сержант ОСОБА_1 09.09.24 р. отримав наказ з`явитись в АДРЕСА_2 у зв`язку з службовою необхідністю.

Зазначена фото-копія довідки не може бути сприйнята судом як офіційний документ оскільки вона не має печатки військової частини, реквізитів реєстрації вихідної кореспонденції та кутового штампа військової частини.

Окремо суд звертає увагу на те, що ця довідка не може підтверджувати факт виконання ОСОБА_1 обов`язків військової служби в АДРЕСА_2 , оскільки такі факти підтверджуються відповідними наказами вищого командування, якого в судове засідання надано не було.

Крім того, з відеозапису встановлено, що в момент спілкування з поліцейськими біля свого автомобіля, ОСОБА_1 одягнутий в цивільну одежу, а не в військову форму, та автомобіль не містить ознак реєстрації за ЗСУ, а належить цивільній особі.

Таким чином, за встановлених фактичних обставин справи беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 при зазначених вище обставинах скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Виходячи з положень статті 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі статтею 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, наявність чи відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин.

Вирішуючи питання про вид та розмір адміністративного стягнення, яке підлягає застосуванню до порушника, суд виходить з такого.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.

З огляду на ці обставини, суд доходить висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу, а саме однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, оскільки саме такий вид стягнення, враховуючи вищевикладені обставини, буде достатньою мірою відповідальності до особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення у разі ухвалення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 27, 40-1, ч. 1 ст. 130, 285, 287, 289 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Чуднівський районний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови проголошений 9 червня 2025 р.

Суддя Максим РУКАС