Справа № 462/1469/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 червня 2025 року суддя Залізничного районного суду міста Львова Палюх Н.М., з участю захисника Спічака М.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом, ОСОБА_1 о 22.08 год 24.02.2025 по вул. Левандівській,5 у м.Львові керував транспортним засобом «Mitsubishi Outlender» номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено висновком лікаря №000413, чим порушив п.2.9А ПДР України.

У судОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Надіслав заяву, у якій зазначає, що він проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 на посаді офіцера резерву першого запасного взводу 94 з/роти. Пояснив, що з 2023 року хворіє гіпертонією та з 10.02.2025 по 20.02.2025 проходив лікування в КНП «4-та міська поліклініка», після чого за рекомендацією лікарів систематично приймає ліки. 24.02.2025, будучи зупинений працівниками поліції, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алко-тестера, так як розумів, що прийом ліків може відобразити позитивний результат. Зазначає, що алкогольних не вживав, тому чітко розумів, що в медичному закладі, при дослідженні крові, буде встановлено відсутність алкоголю. Однак, у медичному закладі, огляд проводився з грубим порушенням законодавства. Сам огляд проводився після трьох годин з моменту його зупинки, шляхом продування алко-тестера. Він неодноразово просив, щоб огляд проводився шляхом обов`язкового дослідження крові або сечі, однак медичні працівники біологічні зразки не відібрали та не провели дослідження, тому висновок №000413 не може бути належним доказом його винуватості. Просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Адвокат Спічак М.Л. в судовому засіданні зазначив, що відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам справ, а висновок №000413 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 є недійсним і не може бути належним та допустимим доказом. ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, з результатами не погоджувався та наполягав на дослідженні біологічних зразків, однак такі вимоги залишились поза увагою медичних працівників. Окрім цього, згідно з протоколом, ОСОБА_1 ніби то керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння 24.02.2025 о 22.08 год, а медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проведено 25.02.2025 о 00.55 год, що є самостійною підставою для визнання висновку №000413 неналежним та недопустимим доказом. Просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд, заслухавши позицію адвоката Спічака М.Л., дослідивши пояснення ОСОБА_1 , оглянувши відеозаписи з нагрудних камер спостереження працівників поліції, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно із положеннями ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст. ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Так, порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735. (далі Інструкція).

Статтею 266 КУпАП визначено порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.

Зокрема, цією статтею визначено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно із п.2 Розділу 2 Інструкції поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п.7 Розділу 1 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Також, відповідно до Розділу 3 згаданої Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Такі вимоги працівниками медичного закладу дотримані не були.

Так, із оглянутого судом відеозапису з нагрудних камер поліцейських убачається, що після зупинки транспортного засобу, працівник поліції запитував у іншого учасника ДТП, чи чув він запах алкоголю від ОСОБА_1 , однак той відповів, що запаху алкоголю він не чув. Після цього на пропозицію поліцейських пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 відмовляється, водночас погоджується пройти медичний огляд на визначення стану сп`яніння у медичному закладі.

У подальшому, як убачається з відеозапису, огляд ОСОБА_1 відбувся в медичному закладі за допомогою приладу спеціального технічного засобу «Драгер». При цьому, ОСОБА_1 двічі пройшов у медичному закладі лабораторне дослідження для виявлення стану алкогольного сп`яніння з використанням газоаналізатора Alcotest 6820, який перший раз показав результат о 01.15 год 25.02.2025 - 0,84‰, а через 20 хвилин, тобто о 01.36 год 25.02.2025 0,68‰, що суттєво відрізняється від попереднього результату.

Суд зазначає, що положеннями Інструкції не передбачено повторного проходження особи огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу Драгер, після того, як особа висловила свою незгоду з первісним результатом, отриманим за допомогою вказаного технічного засобу.

При цьому, залишається незрозумілим підстави та мета рішення, яке було прийняте лікарем та поліцейськими щодо проведення повторного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», а результати двох вищевказаних досліджень, які були проведені фактично один за одним, настільки суттєво різняться між собою в показниках, що позбавляє суд прийти до будь-яких висновків щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, відеозапис ведеться таким чином, що розмову ОСОБА_1 з лікарем не чути, а відтак, твердження останнього, що він просив в лікарів відібрати у нього кров або сечу для лабораторного дослідження нічим не спростовується.

Отже, суд вважає, що ОСОБА_1 при огляді на стан сп`яніння у медичному закладі відмовили у заборі біологічного матеріалу, а відтак дані, що містяться у висновку щодо результатів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння №000413 від 24.02.2025, не можуть вважатися належними та допустимими доказами, оскільки порушено визначену законом процедуру проходження такого огляду.

Враховуючи вищевикладене, суд не може визнати наявний в матеріалах справи висновок лікаря належним та допустимим доказом у розумінні вимог щодо доказів, які поза розумним сумнівом можуть доводити винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд вважає, що зміст відеозаписів камер поліцейських беззаперечно вказує на недотримання працівниками поліції та лікарем медичного закладу Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого ПКМУ №1103 від 17.12.2008 року та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/7350 від 09.11.2015 року.

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Ця норма кореспондується з вимогами відомчого наказу МВС № 1395 від 07 листопада 2015 року, відповідно до якого направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103.

Відповідно до п. 7 цієї Постанови поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що о 22:08 год 24 лютого 2025 року інспектор поліції виявив підстави для скерування ОСОБА_1 для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак до 00:08 год працівники поліції не змогли забезпечити проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, судом встановлено, що мало місце порушення двохгодинного часового проміжку передбаченого законом для проведення огляду, зокрема на стан алкогольного сп`яніння.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на те, що в матеріалах справи не міститься належних й допустимих доказів на підтвердження, поза розумним сумнівом, факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, всі сумніви щодо доведеності вини останнього тлумачаться на його користь.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідно закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 130, 247, 251-252, 280, 283 -287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

п о с т а н о в и в:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: