Справа № 296/2568/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" червня 2025 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Дідоренко А.Е., за участю представника Карпінського А.К., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст. 126 ч.5 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу серії ЕПРР1 №263281 вбачається, що 05.03.2025 року о 22 годині 41 хвилин у м. Житомирі, вул. Хлібна,23 ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN Golf з н.з. НОМЕР_2 , будучи особою яка не має права керування ТЗ, а саме не отримував посвідчення водія відповідної категорії. Дане порушення вчинено повторно протягом року, постанова про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 №469612 від 17.07.2024 року.

Своїми діями водій ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 ч. 5 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, проходить військову службу за мобілізацією.

Представник Карпінський А.К. в судовому засіданні просив закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події й складу вказаного правопорушення, надав суду письмове клопотання.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до наявних матеріалів ОСОБА_1 ставиться за провину керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Натомість ч. 5 ст. 126 КУпАП настання адміністративної відповідальності особи за керування транспортними засобами особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Судом вивчено матеріали справи, та встановлено, що в матеріалах даної адміністративної справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом 05.03.2025 року, будь-яких відеоматеріалів до справи працівниками поліції не було долучено.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод.

Виходячи з принципу презумпції невинуватості та те, що в матеріалах даної адміністративної справи, відсутні переконливі та неспростовані докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, у зв`язку з чим, суд закриває провадження по даній адміністративній справі відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події й складу адміністративного правопорушення.

Згідно п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення суддя виносить постанову про закриття справи.

Керуючись ст. ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Cуддя А. Е. Дідоренко