Провадження №: 3/336/3511/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Худіна О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 197 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, учень ЗОШ № 18, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

встановив:

29.05.2025 о 15 год. 40 хв. було встановлено, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає без реєстрації місця проживання, чим порушив п. 1 ст. 5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» від 05.11.2021 № 1871-ІХ, за що передбачена відповідальність відповідно до ч. 1 ст. 197 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та у встановленому законом порядку, до матеріалів справи додана заява про розгляд справи про адміністративне правопорушення за його відсутність.

Вина правопорушника підтверджена матеріалами адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення ДАП № 06.4-29-624 від 29.05.2025;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 ;

- копією паспорту гр. ОСОБА_1 , а також довідкою про внесення відомостей до ЄДДР.

Дослідивши матеріали справи, встановивши її обставини, суддя вважає, що в діях правопорушника є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197 КУпАП України, а саме: проживання без реєстрації місця проживання.

Відповідно до ч.1 ст.13 Кодексу України про адміністративні правопорушення до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 КУпАП.

При вирішенні питання про застосування до неповнолітньої ОСОБА_1 конкретного заходу впливу суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_2 , суд не вбачає.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі винесення суддею постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП не є адміністративними стягненнями в розумінні ст. 23 КУпАП, а є альтернативними заходами впливу, які можуть бути застосовані тоді, коли виховання неповнолітнього правопорушника є можливим без накладення адміністративного стягнення у загальному порядку. Тому, при застосуванні до неповнолітнього правопорушника заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП, стягнення судового збору не допускається.

Враховуючи, що до неповнолітньої особи ОСОБА_1 застосовано захід впливу - попередження, яке не є адміністративним стягненням, суд прийшов до висновку, що з неповнолітнього не підлягає стягненню судовий збір.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.24-1, ч. 2 ст. 126 КУпАП, суддя

постановив:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.197 КУпАП.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП, у вигляді попередження.

Постанову може бути оскаржено або опротестовано прокурором протягом десяти днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги, протесту прокурора до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.О. Худіна