САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/588/25
Провадження №3/726/126/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2025 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Байцар Л. В. при секретарі Осипчук Ю.М., за участю адвоката Гінгуляк Ю.В.

розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає АДРЕСА_1 , за ст. 130 ч.1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

20.02.2025 року до Садгірського районного суду міста Чернівці надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ст. 130 ч.1 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №245543 від 13.02.2025 року водій ОСОБА_1 допустив порушення п. 2.5 ПДР України, яке виразилося в тому, що він 13.02.2025 р. о 05:49 в м. Чернівці вул. Каштанова, 103, керував т.з. «Фольксваген Гольф» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродня блідість. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку в медичному закладі відмовився.

За клопотанням адвоката в якості свідків викликані патрульні поліцейські, які зупиняли даний автомобіль та здійснювали затримання водія - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

У зв`язку з неявкою в судове засіданні свідків Постановою Садгірського районного суду м. Чернівці від 02.05.2025 року на свідків патрульних поліцейських: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 накладено грошове стягнення за неявку в судове засідання без поважних причин у вигляді штрафу.

21.05.2025 року судом за заявами свідків патрульних поліцейських: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 було скасовано вищезазначену постанову суду від 02.05.2025 р., оскільки відповідальною особою УПП в Чернівецькій області не було належним чином повідомлено свідків про наявність виклику та обов`язок прибути в судове засідання.(лист від 20.05.2025 року №5585/41/29/02-2025)

Представник ОСОБА_1 адвокат Гінгуляк Ю.В. в судовому засіданні пояснив, його довіритель 13 лютого 2025 року, приблизно о 5.00 год. їхав з села Юрківці Чернівецького району за місцем свого проживання на автомобілі до міста Чернівці на роботу. Проїжджаючи по вулиці при в`їзді в місто Чернівці його було зупинено працівниками поліції. На запитання щодо підстав зупинки, працівник поліції повідомив про "нібито" отримання інформації від жінки, яка повідомила про відсутність у водія який рухається на автомобілі темного кольору військово-облікових документів.Під час його розмови з працівниками поліції останні намагалися будь-яким способом витягнути водія з автомобіля, де він увесь цей час знаходився. Однак він розумів, що у випадку його виходу з транспортного засобу, він буде у примусовій формі доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Він неодноразово показував поліцейським свої військово-облікові документи, підстави обмеженої придатності до служби, підстави відстрочки. Після чого, працівниками поліції було сказано, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння та запропоновано проїхати Чернівецького обласного наркологічного диспансеру, на що він відмовився, оскільки вважав що це є вигадана причина для того щоб він вийшов зі свого автомобіля. Щодо підстав для направлення водія на огляд для встановлення наявності наркотичного сп`яніння, вважає їх надуманими оскільки жодна з описаних в протоколі підстав не мала місце. О 11 год. 20 хв. ОСОБА_1 було витягнуто силою з машини, та затримано за підозрою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та складено протокол затримання. Після його затримання та доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 , приблизно о 15:00 годині, його відпустили. З метою спростування описаного в протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП о 20.00 год. він прибув до Чернівецького обласного наркологічного диспансеру де о 20 год. 35 хв. 13 лютого 2025 року, пройшов освідчення на предмет вживання наркотичного, або іншого сп`яніння. Висновком від 13 лютого 2025 року на підставі даних які містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 70 встановлено, що у ОСОБА_1 зазначених вище ознак сп`яніння, не виявлено.

Таким чином вважає, що працівниками поліції ОСОБА_1 було безпідставно зупинено, а в подальшому складено протокол затримання та протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки будь-якої інформації у працівників поліції щодо перебування у водія автомобіля темного кольору, порушень військово-облікової дисципліни не було, а вище вказана підстава була вигаданою та надуманою, з метою зупинки транспортного засобу. Також, будь-яких ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у ОСОБА_1 були відсутні, що і підтвердив висновок Чернівецького обласного наркологічного диспансеру.

Тому, просить протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а справу закрити. Вирішити питання про притягнення до кримінальної відповідальності причетних осіб.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Гінгуляка Ю.В., дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

В ході судового розгляду було допитано свідка старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , який є поліцейським УПП в Чернівецькій області ДПП, який пояснив, що 13 лютого 2025 року він патрулював в екіпажі Сатурн 1002 з ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2 . З ними також на патрулюванні було 6 чоловік працівників ТЦК. Приблизно о 4 годині ранку, коли ще було темно і холодно, він зупинив т.з. «Фольксваген Гольф» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 .. Причиною зупинки було те, що «приблизно о 4 ранку з маршрутки вийшла старша жінка та повідомила, що в темному автомобілі їде водій, який вчинив адміністративне правопорушення. Вони це сприйняли, як повідомлення про вчинення правопорушення особою, і, у зв`язку з цим зупиняли всі транспортні засоби темного кольору». Вважає, що ця підстава зупинки транспортного засобу передбачена ч.1 п.3 ст.35 Закону України «Про національну поліцію», де зазначено, що поліцейський може зупиняти транспортний засіб у разі, якщо є інформація про вчинення водієм або пасажирами кримінального або адміністративного правопорушення. Крім цього зауважує, що в редакції закону не вказано, що ця інформація повинна бути офіційною, отже інформація перехожої і є для правоохоронних органів належним повідомленням і підставою зупинки транспортних засобів. Після зупинки він просив надати військооблікові документи, на що водій ОСОБА_1 пред`явив данні з РЕЗЕРВ + і бланк з підтвердженням відстрочки, після чого він попросив оновити данні в програмі, що і зробив ОСОБА_1 , після оновлення в програмі висвітилось повідомлення, що ОСОБА_1 слід з`явитися в ТЦК. На запитання адвоката повідомив що на час зупинки транспортного засобу «активного звернення ТЦК» не було, тобто будь-яких порушень військового обліку не було, порушення висвітилися після того, як ОСОБА_1 обновив данні РЕЗЕРВ +. Водію запропонували поїхати в ТЦК, на що ОСОБА_1 відмовився і, відповідно сидів в зачиненому автомобілі. На їх неодноразові пропозиції вийти з авто не реагував. У зв`язку з цим він в телефонному режимі спілкувався зі своїм командиром роти та повідомляв, що не можуть дістати ОСОБА_1 з автомобіля. Зміна їх закінчувалася о 8 ранку, водій вже 4 години, не виходячи, перебував в авто. Іх змінив інший екіпаж ОСОБА_7 , ОСОБА_2 . Що відбувалося далі він не знає. На запитання чи бачили під час зупинки транспортного засобу та подальшого 4 годинного спілкування у водія ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, повідомив, що бачив ознаки наркотичного сп`яніння: тремтіння рук та змінені зіниці очей. На запитання, чому у такому разі не запропонували водію пройти освідування та взагалі не озвучили свої підозри свідок змінив свої покази та повідомив, що під час спілкування не бачив жодних ознак наркотичного сп`яніння, тому і не пропонував пройти перевірку на стан сп`яніння.

В ході судового розгляду було допитано свідка старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , який є поліцейським УПП в Чернівецькій області ДПП, який пояснив, що 13 лютого 2025 року в 9 годині ранку він заступив на патрулювання в екіпажі Сатурн 1010 з ОСОБА_7 , їх було направлено на допомогу екіпажу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за адресою м.Чернівці вул.Каштанова 103. З ними також на патрулюванні були працівники ТЦК. Як було встановлено з 5 годин ранку був зупинений т.з. «Фольксваген Гольф» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 .. Причина зупинки йому невідома, підстава зупинки транспортного засобу, на його думку, передбачена ч.1 п.3 ст.35 Закону України «Про національну поліцію», де зазначено, що поліцейський може зупиняти транспортний засіб у разі, якщо є інформація про вчинення водієм або пасажирами кримінального або адміністративного правопорушення. На той час висвічувалось у них на планшеті «активне звернення ТЦК» Водію запропонували поїхати в ТЦК, на що ОСОБА_1 відмовився і, відповідно сидів в зачиненому автомобілі. На допомогу до них приєднався екіпаж ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . На їх неодноразові пропозиції вийти з авто водій не реагував. Ним було повідомлено, що на його думку водій в стані наркотичного сп`яніння, оскільки були ознаки такого стану блідість обличчя, тремтіння рук та «нереагування зіниць очей на штучно створену тінь», у зв`язку з чим, запропоновано проїхати на освідування, коли водій відмовився, на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст 130 ч.1 КпАП, по номеру транспортного засоби вони встановили, що авто належить водієві. Через певний час ОСОБА_10 відчинив двері транспортного засобу, і вони разом витягнули ОСОБА_1 з його авто. Останній кричав, просив допомоги, вони це сприйняти як опір працівникам поліції, і відповідно застосували фізичну силу і кайданки. Фізично водій опір не чинив. Після цього ОСОБА_1 помістили в службовий автомобіль, склали протокол про затримання та відвезли в ТЦК, де на нього склали протокол про адміністративне правопорушення та відпустили.

В ході судового розгляду було допитано свідка старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , яка є поліцейським УПП в Чернівецькій області ДПП, яка надала аналогічні покази, що надані свідком ОСОБА_2 .

В ході судового розгляду було допитано свідка старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12 , який є поліцейським УПП в Чернівецькій області ДПП, який пояснив, що 13 лютого 2025 року він разом з ОСОБА_13 під`їхав на допомогу до екіпажу ОСОБА_2 , водій не виходив з автомобіля, ОСОБА_2 відчинив двері автомобіля і вони разом витягнули ОСОБА_1 з транспортного засобу. Останній кричав, таким чином чинив опір, застосували фізичну силу, кайданки та доставили в автомобіль Карагозова.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діяннях винної особи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП докази оцінюються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту ст. 130 ч.1 КУпАП слідує, що відповідальність за даною статтею настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно п. 24 Постанови Пленуму ВС України 23.12.2005 N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. Суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

Згідно ст. 260 КУпАП у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи.

Відповідно до ст. 261 КУпАП про адміністративне затримання складається протокол, в якому зазначаються: дата і місце його складення; посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу затриманого; час і мотиви затримання. Протокол підписується посадовою особою, яка його склала, і затриманим. У разі відмовлення затриманого від підписання протоколу в ньому робиться запис про це. Про місце перебування особи, затриманої за вчинення адміністративного правопорушення, негайно повідомляються її родичі, а на її прохання також власник відповідного підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган. Органи (посадові особи), правомочні здійснювати адміністративне затримання, про кожний випадок адміністративного затримання осіб інформують у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, крім випадків, якщо особа захищає себе особисто чи запросила захисника.

Ч.1 ст. 263 КУпАП передбачено, що адміністративне затримання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, може тривати не більш як три години.

В судовому засіданні встановлено, що працівниками патрульної поліції порушено всі вищезазначені норми закону.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 7 Закону України "Про національну поліцію" під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції. Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування.

Статтею 29 вказаного закону передбачено, що поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень. Поліцейський захід застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним. Обраний поліцейський захід є законним, якщо він визначений законом. Поліцейському заборонено застосовувати будь-які інші заходи, ніж визначені законами України. Обраний поліцейський захід є необхідним, якщо для виконання повноважень поліції неможливо застосувати інший захід або його застосування буде неефективним, а також якщо такий захід заподіє найменшу шкоду як адресату заходу, так і іншим особам. Застосований поліцейський захід є пропорційним, якщо шкода, заподіяна охоронюваним законом правам і свободам людини або інтересам суспільства чи держави, не перевищує блага, для захисту якого він застосований, або створеної загрози заподіяння шкоди. Обраний поліцейський захід є ефективним, якщо його застосування забезпечує виконання повноважень поліції. Поліцейський захід припиняється, якщо досягнуто мети його застосування, якщо неможливість досягнення мети заходу є очевидною або якщо немає необхідності у подальшому застосуванні такого заходу.

Згідно з ч. 1 ст. 42 Закону "Про національну поліцію" поліція під час виконання повноважень, визначених цим Законом, уповноважена застосовувати такі заходи примусу, зокрема, фізичний вплив (сила) та застосування спеціальних засобів.

Частиною 7 цієї ж статті передбачено, що 7 поліцейський зобов`язаний негайно зупинити застосування певного виду заходу примусу в момент досягнення очікуваного результату.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 43 вказаного закону поліцейський зобов`язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, крім випадку, коли зволікання може спричинити посягання на життя і здоров`я особи чи та/або поліцейського або інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим або неможливим. Попередження може бути зроблено голосом, а за значної відстані або звернення до великої групи людей - через гучномовні установки, підсилювачі звуку. Вид та інтенсивність застосування заходів примусу визначаються з урахуванням конкретної ситуації, характеру правопорушення та індивідуальних особливостей особи, яка вчинила правопорушення.

Ч. 1 ст. 44 Закону України "Про національну поліцію" передбачено, що поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом.

Згідно п. 1 ч. 3 та п. 6 ч. 4 ст. 45 Закону України "Про національну поліцію" 1) кайданки та інші засоби обмеження рухомості застосовуються: а) до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення та чинить опір поліцейському або намагається втекти;б) під час затримання особи; в) під час конвоювання (доставляння) затриманого або заарештованого; г) якщо особа своїми небезпечними діями може завдати шкоду собі і оточуючим;ґ) проведення процесуальних дій з особами у випадках, коли вони можуть створити реальну небезпеку оточуючим або собі. Поліції (поліцейському) заборонено застосовувати кайданки більше ніж 2 години безперервного використання або без послаблення їх тиску.

Вислухавши пояснення учасників, свідків, дослідивши матеріали адміністративної справи та проаналізувавши зміст відео, судом встановлені численні порушення поліцейськими прав людини та порядку огляду на стан сп`яніння, що спростовує законність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Об`єктивним є те, що поліцейські застосували до ОСОБА_1 адміністративне затримання без законних підстав, які передбачені ч. 1 ст. 260 КУпАП. Безпосередньо перед та в момент затримання ОСОБА_1 поводився спокійно, адекватно та врівноважено. Жодного триваючого правопорушення, яке б вимагало затримання ОСОБА_1 , не відбувалось. А тому суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 було затримано очевидно незаконно.

Згідно відеозапису працівники поліції незаконно утримували ОСОБА_1 з 5:20 (час зупинки), до 13:25 годин, час, коли поліцейські залишили ОСОБА_1 в ТЦК.

Також суд вважає очевидним порушенням порядку огляду на стан сп`яніння, передбаченого ст. 266 КУпАП.

Пунктом 9 Інструкції передбачено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Разом з тим, з часу вчинення, на думку працівників поліції ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (05.20 год. час зупинки транспортного засобу, 10.53 год. час припущення, що ОСОБА_1 перебуває в стані сп`яніння) до часу складання протоколу про адміністративне правопорушення, пройшло понад 2 години, а саме 5 години та 13 хвилин, що суперечить вимогам п. 9 Інструкції.

Також, переглядом відеодиску із зафіксованими подіями за участю ОСОБА_1 встановлено, що зупинка транспортного засобу відбулася о 5:20 год, і тільки о 10:32 год. працівник поліції запитує, «Коли в останній раз вживав він наркотичні засоби та перебував в стані наркотичного сп`яніння», на що ОСОБА_1 ствердно відповів, що не вживав, і, навіть наркотичних засобів ніколи не бачив.

З відеореєстраторів нагрудних камер працівників поліції також встановлено, що о 11.20 год. ОСОБА_1 було затримано без законних на те підстав, а саме працівниками поліції було силою відчинено водійські двері транспортного засобу, після чого в примусовому порядку витягнуто ОСОБА_1 з нього, застосовано кайданки та в подальшому також в примусовому порядку посаджено до службового транспортного засобу.

Крім цього, з перегляду відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, наданих до протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП чітко видно, що метою працівників поліції було не встановлення факту перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, а доставлення його до ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки працівник поліції під час спілкування як в телефонному режимі з своїми колегами, а також з представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 чітко вказував що водій не хоче виходити з свого автомобіля і його заставити він не може.

Після затримання ОСОБА_1 , його доставили до ІНФОРМАЦІЯ_2 , та приблизно о 13:30 годині працівники поліції залишивши його, припинили відеозапис з нагрудних камер, близько 15:00 його відпустили з ТЦК, після чого з метою спростування описаного в протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 о 20.00 год. прибув до Чернівецького обласного наркологічного диспансеру, де за власні кошти о 20 год. 35 хв. 13 лютого 2025 року, його було освідчено на предмет вживання наркотичного, або іншого сп`яніння.

Висновком від 13 лютого 2025 року на підставі даних, які містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 70 встановлено, що у ОСОБА_1 зазначених вище ознак сп`яніння - не виявлено.

Таким чином, як встановлено в судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення від 13.02.2025 серія ЕПР1 № 245543, який складений працівником патрульної поліції Карагозовим Микитою Олександровичем є незаконним, оскільки перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння спростоване висновком від 13 лютого 2025 року № 70 про відсутність у ОСОБА_1 зазначених вище ознак наркотичного сп`яніння. А метою складання протоколу працівниками поліції було не встановлення факту перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, а доставлення його до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, слід зазначити, що працівниками поліції ОСОБА_1 було безпідставно зупинено, а в подальшому складено протокол затримання та протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки будь-якої інформації у працівників поліції щодо перебування у водія автомобіля темного кольору, порушень військово-облікової дисципліни не було, а вище вказана підстава була вигаданою та надуманою, з метою незаконної зупинки транспортного засобу. Також, будь-яких ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в водія були відсутні, що і підтвердив висновок Чернівецького обласного наркологічного диспансеру.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (Далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Конституції України та ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання, роз`яснено його права та надано можливість з моменту затримання захищати себе особисто та користуватися правничою допомогою захисника.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Наведені вище факти та виявлені судом порушення, у відповідності до статті 62 Конституції України, повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на те, що було грубо порушено право ОСОБА_1 на недоторканість та свободу, порушено порядок огляду на стан сп`яніння, процедура складання протоколу ОСОБА_1 була проведена із істотним порушенням, а тому є недійсною, зібрані докази є недопустимими.

У зв`язку з чим провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного у своїй сукупності суд вважає, що провадження у справі необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 1, 7, 8, 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, 251, 252, 278, 280, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом десяти днів з дня винесення постанови

СуддяЛ. В. Байцар