Справа № 603/271/25
Провадження № 3/603/117/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 рокум. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Пасічник А.З., розглянувши матеріали, які надійшли з сектору поліцейської діяльності № 1 (м. Монастириська) відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративноївідповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання та реєстрації АДРЕСА_1 , який не працює,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Сектором поліцейської діяльності № 1 (м. Монастириська) відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області до Монастириського районного суду Тернопільської області направлено матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 732359 від 12 травня 2025 року, ОСОБА_1 10 травня 2025 року приблизно 16 год 00 хв. за місцем спільного проживання в АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до племінниці ОСОБА_2 , яке виразилось у нецензурних висловлюваннях, погрозах, залякуванні, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психологічному здоров`ю постраждалої. Потерпіла у протоколі зазначена ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказані дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У відповідності до ч. 2 ст.268 КУпАП участь особи при розгляді даної категорії справ не є обов`язковою, а тому вважаю за можливе справу розглянути у відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 732359 від 12 травня 2025 року, ОСОБА_1 10 травня 2025 року приблизно 16 год 00 хв. за місцем спільного проживання в АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до племінниці ОСОБА_2 , яке виражалось у нецензурних висловлюваннях, погрозах, залякуванні, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психологічному здоров`ю постраждалої, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Потерпіла у протоколі зазначена ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В підтвердження вини ОСОБА_1 до матеріалів справи надані:

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію ОСОБА_2 від 12 травня 2024 року, згідно з даними якої остання повідомила, що її дядько ОСОБА_1 , 1994 р.н., вчинив по відношенню до неї домашнє насильство, щ виражалось у нецензурних висловлюваннях, погрозах, залякуванні;

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 12 травня 2025 року, згідно яких 10 травня 2025 року приблизно 16 год 00 хв. ОСОБА_1 , який є її дядьком безпричинно почав її ображати нецензурними словами та погрожувати фізичною розправою, на її неодноразові зауваження не реагував;

- письмові пояснення ОСОБА_3 від 10 травня 2025 року, згідно яких 10 травня 2025 року приблизно 15 год 50 хв., він перебуваючи за місцем свого проживання по сусідству із ОСОБА_1 , побачив як останній вибігає зі свого будинку із ножем в руках кричав в сторону своєї племінниці Віти нецензурними словами. Після побаченого повернувся до свого будинку та зателефонував на лінію 102;

- письмові пояснення ОСОБА_4 від 10 травня 2025 року, яка є матір`ю ОСОБА_1 , згідно яких остання повідомила, що 16 год 10 хв вона побачила свого сина, який був у нетверезому стані на подвір`ї із військовим ножем в руках, який він дістав коли воював на сході. Після чого пішов спати, закривши двері із середини і нікому не відчиняв;

- фотокопії термінового заборонного припису від 12 травня 2025 року, згідно якого внаслідок вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру відносно ОСОБА_5 , йому було заборонено у будь-який спосіб контактувати із постраждалою особою строком на 10 діб з 17 год 30 хв. 12 травня 2025 року до 17 год 30 хв 22 травня 2025 року;

- форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 12 травня 2025 року;

- рапорт ДП СПД №1 (Монастириська) ВП №2 (м. Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області від 12 травня 2025 року.

Будь-які інші докази, які б указували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення та містять ознаки правопорушення, визначені диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Водночас, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» від 22 травня 2024 року за № 3733-IX статтю 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладено у новій редакції, яка набрала чинності з 19 грудня 2024 року. Так, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Виходячи з наведеного, з часу набрання чинності змін до вищевказаної норми закону, а саме з 19 грудня 2024 року, вчинення домашнього насильства характеризується такою обов`язковою ознакою, як завдання наслідків у виді шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Хоча з матеріалів справи в діях ОСОБА_1 формально й містяться ознаки психологічного насильства, зазначені в Законі України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», втім, у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки ані протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 732359 від 12 травня 2025 року, ані інші матеріали справи не містять доказів завдання шкоди фізичному чи психічному здоров`ю його племінниці, а тільки припущення щодо можливого завдання шкоди внаслідок конфлікту, який мав місце 10 травня 2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Згідно положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи фактичні дані, які наявні в матеріалах справи, а також пояснення учасників, суд не вбачає достатніх доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а саме домашнього насильства психологічного характеру за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Положенням п. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що у силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, вважаю, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 732359 від 12 травня 2025 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП слід закрити, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 247, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя А. З. Пасічник