Справа № 491/395/25
Провадження № 3/491/215/25
ПОСТАНОВА
іменем України
05 червня 2025 року м. Ананьїв
З матеріалів адміністративної справи вбачається, що постановою Ананьївського районного суду Одеської області від 01 травня 2025 року відносно ОСОБА_1 продовжено адміністративний нагляд строком на 6 (шість) місяців, з продовженням дії обмежень, визначених статтею 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», серед яких, зокрема, зобов`язання з`являтися на реєстрацію до Сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області кожної п`ятниці місяця.
Водночас ОСОБА_1 , достеменно знаючи про продовження відносно нього адміністративного нагляду та продовження дії встановлених обмежень, 09 травня 2025 року не з`явився на реєстрацію до Сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, чим порушив умови встановленого відносно нього адміністративного нагляду, за що передбачена відповідальність за ст. 187 КУпАП.
За вказаним фактом поліцейським 12 травня 2025 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 611629 за ч. 2 ст. 187 КУпАП.
Частиною другою статті 268 КУпАП встановлено, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтею 187 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою.
05 червня 2025 року ОСОБА_1 прибув в судове засідання, та йому було вручено пам`ятку про його права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП та Конституцією України. В судовому засіданні ОСОБА_1 надав пояснення з приводу події, що сталася 09 травня 2025 року. Свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 187 КУпАП, визнав частково.
Заслухавши пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення і доданих до нього матеріалах, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вирішуючи справу, суд доходить наступного висновку.
Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За приписами статті 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративним наглядом є система тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених з місць позбавлення волі, що здійснюються органами Національної поліції.
Відповідно до статті 11 цього вказаного Закону у разі злісного порушення правил адміністративного нагляду, передбачених статтями 9 і 10 цього Закону, особи, щодо яких встановлено адміністративний нагляд, притягаються до відповідальності згідно з законодавством.
Диспозиція частини другої статті 187 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення
Диспозиція частини першої статті 187 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: 1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) нереєстрація в органі Національної поліції.
Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, підтверджується зібраними в справі доказами, а саме: постановою Ананьївського районного суду Одеської області від 01 травня 2025 року в справі № 491/360/25, якою відносно ОСОБА_1 продовжено адміністративний нагляд та дію встановлених обмежень (а.с.6-8); протоколом про адміністративне правопорушення від 12 травня 2025 року серії ВАД № 611629 (а.с.3), доданими до протоколу поясненнями ОСОБА_1 від 10 травня 2025 року (а.с.9), які підтверджені його поясненнями, наданими ним в судовому засіданні.
Суд вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КУпАП, оскільки вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення. Це підтверджується витягом з ІКС «ІПНП», доданим до протоколу (а.с.5), а також перевіркою відомостей автоматизованої системи документообігу суду, реалізованої за допомогою комп`ютерної програми «Д-3».
Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником,так і іншими особами.
Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Обставиною, що пом`якшує вину ОСОБА_1 , відповідно до положень статті 34 КУпАП, є визнання ним вини.
Обставини, які обтяжують вину ОСОБА_1 , відповідно до положень статті 35 КУпАП, при розгляді справи не встановлено.
За наведених обставин, враховуючи особу громадянина ОСОБА_1 , обставини скоєного ним правопорушення, ступінь вини та майновий стан, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 187 КУпАП у виді штрафу.
Відповідно до статті 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно пункту 5 частин другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено у 2025 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2025 року у розмірі 3028 гривень.
З наведеного вбачається, що у 2025 році у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути стягнено судовий збір у розмірі 605 гривень 60 коп. (3028 гривень х 0,2 = 605 гривень 60 коп.).
На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 34-36, 401, 187, 221, 268, 280, 283, 284 КУпАП України,
Роз`яснити, що відповідно до положень статтей 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови, а у разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у строк, зазначений вище, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір призначеного штрафу.
Згідно частини першої статті 294 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та згідно частини другої статті 294 КУпАП може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.
Копію постанови вручити ОСОБА_1 в порядку, встановленому частинами першою, третьою статті 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Суддя О.О. Желясков
Постанова набрала законної сили „___ _______ 20____ року та може бути пред`явлена до виконання протягом 3-х місяців "__"_________20____ року.