П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.06.2025 Справа №607/10844/25 Провадження №3/607/4420/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк Василь Михайлович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду справу, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , приватного підприємця, ІПН НОМЕР_1 ,

за частиною третьою статті 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_1 07.05.2025 близько 10:05, а також 08.05.2025 близько 08:30 за адресою АДРЕСА_2 , будучи батьком ОСОБА_2 , який є учасником освітнього процесу та учнем 7-Г класу, допустив систематичне здійснення боулінгу сином, що полягало у фізичному насильстві, а саме 07.05.2025 близько 10:05 на уроці фізики штовхнув та вдарив рукою в плече неповнолітню ОСОБА_3 , 08.05.2025 близько 09:30 год. на уроці фізкультури ОСОБА_2 навмисно кинув м`ячем в обличчя ОСОБА_3 в присутності інших учнів. Своїми діями неповнолітній ОСОБА_2 вчинив цькування фізичного та психологічного характеру по відношенню до ОСОБА_3 , внаслідок чого міг заподіяв шкоду фізичному та психологічному здоров`ю останньої. Своїми діями ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 173-4 КУпАП, однак не досяг віку, з якого настає адміністративна відповідальність, а тому до відповідальності притягується його батько ОСОБА_1 .

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час та дату судового засідання був належним чином повідомлений. Зокрема, із протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 був повідомлений про час та місце розгляду справи на 11:00 год. 04.06.2025, що підтверджується його підписом у графі «особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи». Враховуючи вимоги статті 268 КУпАП, вважаю за можливе розгляд справи у його відсутності.

Розглянувши справу, доходжу такого висновку.

Диспозицією частини першої статті 173-4 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого, а частиною четвертою передбачена адміністративна відповідальність на батьків або осіб, які їх замінюють за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років.

В теорії права, найбільш змістовним визначенням булінгу слід вважити - цькування, булінг (англ. «bully» - залякувати, цькувати, задирати) - різновид насильства, навмисне, що не носить характеру самозахисту і не є санкціонованим нормативно-правовими актами держави, довготривале (повторюване) фізичне чи психологічне насильство з боку індивіда чи групи, які мають певні переваги (фізичні, психологічні, адміністративні тощо) стосовно індивіда, і що відбувається переважно в організованих колективах з певною особистою метою (наприклад, бажання заслужити авторитет у бажаних осіб).

Об`єктом зазначеного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського (публічного) порядку під час здійснення освітнього процесу (громадський порядок та громадська безпека в освітньому середовищі). Додатковими об`єктами цього правопорушення є: психічне здоров`я, фізичне здоров`я, психологічна, фізична, економічна, сексуальна недоторканість малолітньої чи неповнолітньої особи; інших учасників освітнього процесу (якщо відносно них булінг вчиняється малолітньою чи неповнолітньою особою).

Типовими ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 07.05.2025 близько 10:05 год., а також 08.05.2025 близько 08:30 год. за адресою АДРЕСА_2 , будучи батьком ОСОБА_2 , який є учасником освітнього процесу та учнем 7-Г класу, допустив систематичне здійснення боулінгу сином, що полягало у фізичному насильстві, а саме 07.05.2025 близько 10:05 год. на уроці фізики штовхнув та вдарив рукою в плече неповнолітню ОСОБА_3 , 08.05.2025 близько 09:30 год. на уроці фізкультури ОСОБА_2 навмисно кинув м`ячем в обличчя ОСОБА_3 в присутності інших учнів, що зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №325330 від 16.05.2025 та підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: відеозаписом; письмовою заявою ОСОБА_4 від 08.05.2025; письмовою заявою ОСОБА_4 директору ТСШ №3 від 08.05.2025; письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 08.05.2025; письмовими поясненними ОСОБА_5 від 08.05.2025; письмовими поясненнями ОСОБА_6 від 09.05.2025; письмовими поясненнями ОСОБА_7 від 12.09.2025; скриншотами; психолого-педагогічною характеристикою №02-09/93 від 16.05.2025; витягом з протоколу № 2 від 16.05.2025; рапортом поліцейського від 16.05.2025.

Очевидно, що вказаними діями ОСОБА_2 вчинив цькування фізичного та психологічного характеру по відношенню до ОСОБА_3 , внаслідок чого міг заподіяти шкоду фізичному та психологічному здоров`ю останньої.

За таких обставин, вважаю що в діях ОСОБА_2 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-4 КУпАП, а саме булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, насильстві, що вчиняються стосовно малолітньої особи, внаслідок чого була заподіяна шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілого.

Оскільки ОСОБА_2 є малолітнім, а тому до відповідальності слід притягнути його батька ОСОБА_1 за частиною третьою статті 173-4 КУпАП.

За встановлених обставинах при накладенні адміністративного стягнення, беру до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Згідно статті 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 173-4, 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 173-4 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф у розмірі 3400 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяВ. М. Позняк