Справа № 602/404/25
Провадження № 3/602/174/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" червня 2025 р. м. Ланівці

Суддя Лановецького районного суду Тернопільської області Наумчук В.А., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №1 (м.Ланівці) Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, -

в с т а н о в и в:

04 квітня 2025 року о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , неналежним чином виконував покладені на нього законом батьківські обов`язки щодо виховання своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 , 2015 р.н. та ОСОБА_3 , 2017 р.н., а саме: залишив дітей без нагляду, чим порушив ст. 150 Сімейного кодексу України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, не повідомив суд про причини неявки та не подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа)оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а частиною 2 цієї ж статті передбачена відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, за ч. 2 ст. 184, а саме ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Разом з цим під час розгляду справи встановлено, що відповідно до постанови Кременецького районного суду Тернопільської області від 11.09.2024 року ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись щодо нього усним зауваженням, відтак адміністративного стягнення на останнього не накладено, а тому приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня кваліфікуюча ознака - вчинення адміністративного правопорушення повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Однак в межах даної справи про адміністративне правопорушення, встановлено, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 279058 від 04.04.2025 року (а.с.1), копією рапорта старшого інспектора чергового ВП №1 (м.Ланівці) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області № 1749 від 04.04.2025 (а.с.2), поясненнями ОСОБА_1 (а.с.3) та ОСОБА_4 (а.с.4).

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норми, яка б передбачала перекваліфікацію дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним.

У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Враховуючи наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення, зокрема, суддя дійшов висновку, що в даному випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону - за правилами, закріпленими в КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

На підставі викладеного доходжу висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, перекваліфікувавши його дії з ч.2 ст.184 КУпАП на ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Перекваліфікація дій не порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та не змінює обставин правопорушення, зафіксованих в протоколі.

Стаття 150 Сімейного кодексу України містить перелік обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Залишення дітей без нагляду свідчить про нехтування ОСОБА_1 своїми батьківськими правами та про невиконання обов`язків щодо піклування про здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток дітей.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративні правопорушення, не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає за доцільне застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі у межах санкції, встановленої ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 40-1, 184 ч. 1, 283-285 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч. 2 ст. 184 КУпАП на ч.1 ст. 184 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу (1700,00 грн) та витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Лановецький районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: В. А. Наумчук