Справа № 595/802/25
Провадження № 3/595/324/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2025

Суддя Бучацького районного суду Тернопільської області Тхорик І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №2 (м. Бучач) Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого

за ч.3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2025 року близько 09.00 год. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , по місцю спільного проживання, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно бабці ОСОБА_2 , в ході чого обзивав її різними образливими та нецензурними словами, на зауваження не реагував, через що остання побоюється за своє життя і здоров`я.

Такі дії ОСОБА_1 працівниками поліції при складанні протоколу кваліфіковані за ч.3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи відповідно до протоколу про адміністративні правопорушеннясерії ВАД № 425159 від 26 травня 2025 року, де йому було повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 10 червня 2025 року о 10 год. 00 хв. у Бучацькому районному суді, про що ОСОБА_1 власноручно проставив підпис у відповідній графі протоколу.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відтак на підставі ст.268 КУпАП, вважаю, що розгляд справи можна провести у відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується зібраними по справі доказами, а саме даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ньоговід 26.05.2025 серії ВАД № 425159, де у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 власноручно записав: «Із протоколом згідний, більше такого не повториться»; протоколі прийняття заяви ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26.05.2025; письмових поясненнях ОСОБА_2 від 26.05.2025, де така повідомила, що 26.05.2025 її онука ОСОБА_3 разом із своїм чоловіком ОСОБА_1 сильно до неї кричали, виражалися в її сторону нецензурними словами та погрожували їй фізичною розправою, також порозкидали її речі по подвір`ї із невідомих їй причин, на зауваження не реагували у зв`язку з чим в неї виникли побоювання за своє життя та здоров`я; письмових поясненнях ОСОБА_3 від 26.05.2025, в яких така повідомила, що 26.05.2026 близько 09.00 год. на подвір`ї їхнього господарства між нею, її чоловіком та їхньою бабцею ОСОБА_2 виникла словесна суперечка через одяг, який був розкиданий по подвір`ї та через різні побутові проблеми, в ході чого бабця ОСОБА_2 почала виражатися в її сторону і сторону її чоловіка ОСОБА_1 різними образливими та нецензурними словами і словесно погрожувати їм фізичною розправою, у відповідь на що вона та її чоловік ОСОБА_1 також виражалися в сторону бабці ОСОБА_2 різними образливими та нецензурними словами та словесно погрожували фізичною розправою, у зв`язку з чим остання зателефонувала в поліцію; письмових поясненнях ОСОБА_4 від 26.05.2025, де така повідомила, що 26.05.2025 о 09.00 год. вона перебувала в АДРЕСА_1 , де почула як на подвір`ї, біля їхнього житлового будинку, виник конфлікт між її сестрою ОСОБА_3 , її бабусею ОСОБА_2 та чоловіком сестри ОСОБА_1 , в ході якого вони обзивали одне одного різними нецензурними словами, погрожували фізичною розправою, а також викидали один одного одяг на вулицю, будь-яких дій фізичного характеру не вчиняли; письмових поясненнях ОСОБА_1 від 26.05.2025, в яких такий пояснив, що 26.05.2025 близько 09.00 год. він перебував в приміщенні житлового будинку в АДРЕСА_1 , по місцю спільного проживання із своєю дружиною ОСОБА_3 та її бабусею ОСОБА_2 , де остання почала з ним словесну суперечку, в ході якої вона принижувала його честь та гідність, ображала нецензурною лайкою, у відповідь на що він також ображав ОСОБА_2 нецензурною лайкою; рапорті начальника ВП № 2 (м.Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області Підкови М.Я. від 26.05.2025.

За змістом ч.1 ст.173-2 КУпАП відповідальність особи наступає у випадку вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. При цьому психологічне насильство в сім`ї - насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Диспозиція ч. 3 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за дії, пов`язані з повторним протягом року вчиненням домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а також діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Як слідує з постанови Бучацького районного суду Тернопільської області від 10 вересня 2024 року, яка набрала законної сили 23 вересня 2024 року (справа № 595/1487/24) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, тобто, повторне протягом року вчинення домашнього насильства, а саме умисні дії психологічного та фізичного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи), внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та, враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно характеристики № 88, виданої старостою Язловецького старостинського округу 26.05.2025, ОСОБА_1 на території Язловецького старостинського округу характеризується позитивно, скарги на нього не поступали.

За приписами частини п`ятою статті 283 КУпАП постанова суду про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173-2 і 173-6 цього Кодексу, повинна містити обґрунтування необхідності або відсутності необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.

Програма для кривдника комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків (п.10 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Враховуючи оцінку ризиків вчинення домашнього насильства, вважаю, що відсутня необхідність направлення ОСОБА_1 на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство.

У відповідності до ст.40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір.

На підставі ч.3 ст.173-2 КУпАП та керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір»,-

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. судового збору.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень (стаття 308 КУпАП).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена через Бучацький районний суд до Тернопільського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. І. Тхорик