Справа № 298/749/25
Номер провадження 3/298/515/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року с-ще Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Люта Великоберезнянського району Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця (старшого солдата) НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби (військова частина НОМЕР_2 ), за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №333957 від 18 травня 2025 року, складеного поліцейським ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Зганич В.В., 18 травня 2025 року о 04 год. 40 хв. в селищі Великий Березний, вул. Шевченка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 211540, державний номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушена координація рухів. Водію було запропоновано пройти освідчення на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спецприладу DRAGER 6810 або у спеціалізованому закладі у лікаря нарколога, на що водій категорично відмовився. ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівником поліції за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час, місце та дату розгляду справи повідомлений, судову повістку про виклик до суду отримав. Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило.

30.05.2025 через канцелярію суду надійшло клопотання від ОСОБА_1 про зупинення провадження в справі про адміністративне правопорушення до закінчення строку проходження ним служби в Збройних Силах України, постановою суду від 05.06.2025 в задоволенні такого клопотання відмовлено.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Верховним Судом в п.34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

При цьому, суддею зауважується, що ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість особисто або через представника в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП, та не був позбавлений можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення та забезпечити участь захисника в розгляді даної справи.

Вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання та не забезпечив участь захисника, знаючи, що в провадженні суду знаходиться відповідна справа, про що свідчать наведені вище обставини.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За змістом ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративні правопорушення передбачені ст.130 КУпАП України, не є обов`язковою.

Як вбачається з практики, дотримання процесуальних вимог безпосередньо впливає на результат у справі. Правозастосовча практика судів свідчить про зростання ролі процесуальних моментів під час розгляду справи, підвищення уваги до належного користування учасниками судового процесу своїми процесуальними правами.

Відповідно до процесуальних кодексів, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. Зловживання процесуальними правами визначається як дії, що суперечать завданню судочинства.

Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 про день та час розгляду справи, з урахуванням того, що останній не був позбавлений можливості надати пояснення суду та забезпечити участь захисника у судове засідання,однак таким своїм правом не скористався, з метою дотримання строків розгляду справи, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає можливим здійснити розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення.

При цьому, судом також враховується, що ОСОБА_1 достеменно було відомо про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопррушення за ч.1 ст.130 КУпАП, скерування такого до суду, призначення справи до розгляду, про дату, час і місце розгляду справи він був обізнаний, проте жодних заперечень та пояснень не подав.

ОСОБА_1 мав можливість письмово висловити свою позицію щодо розгляду справи, скористатися правовою допомогою захисника, мав всі можливості подати суду пояснення, клопотання та докази у даній справі, з врахуванням в тому числі того, що ним в клопотанні про зупинення зазначається та надаються докази того, що в період з 16 травня 2025 року терміном 15 календарних днів перебував у відпустці.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 а) Правил дорожнього руху України визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху України передбачена ст. 130 КУпАП.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З досліджених доказів, судом встановлено, що 18 травня 2025 року о 04 год. 40 хв. по вул. Шевченка, в селищі Великий Березний, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки ВАЗ 211540, державний номерний знак НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушена координація рухів. Водію було запропоновано пройти освідчення на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спец приладу DRAGER 6810 або у спеціалізованому закладі у лікаря нарколога, на що водій категорично відмовився.

Факт скоєння та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №333957 від 18 травня 2025 року, складеним поліцейським ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Зганич В.В., яким зафіксовано обставини вчинення правопорушення. Вказаний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, як щодо змісту, так і щодо форми, містить відомості про відмову ОСОБА_1 від підписання протоколу, отримання примірнику протоколу, відмітку про відмову ОСОБА_1 від отримання тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом. Також протокол містить пояснення ОСОБА_1 «я не сидів за рульом, а людина керувала невідома»;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виданим поліцейським СРПП ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Зганич В.;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №4755840 від 18.05.2025, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП за обставин, що мали місце о 04 год. 41 хв. 18 травня 2025 року по вул.Шевченка в селищі Великий Березний, за керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн.;

- копіями документів, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_4 , виданим на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 ; фотографією із зображенням транспортного засобу;

- даними відеозаписів на оптичних дисках, що долучені до матеріалів справи, на яких зафіксовані обставини відмови ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і проїхати в медичний заклад. Долучені до протоколу відеозаписи суд вважає належними та допустимими доказами у справі.

З оглянутих у судовому засіданні відеофайлів судом встановлено наступне.

На відеофайлах зафіксовано рух транспортного засобу, переслідування транспортного засобу працівниками поліції, зупинку такого через неосвітлений задній номерний знак. На відео також зафіксовано, що за кермом зупиненого працівниками транспортного засобу перебував саме ОСОБА_1 та вийшов з автомобіля уже після того, як працівник поліції підійшов до нього, повідомив, що забрав автомобіль з ремонту, тому не розуміє, чому номерний знак не освітлюється. Також зафіксовано відмову ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» та проїхати з працівниками поліції в медзаклад з метою визначення перебування в стані алкогольного сп`яніння, поліцейський попередив ОСОБА_1 про те, що на нього буде складено адмінматеріали за ст.130 КУпАП. Зафіксовано відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Також зафіксовано відмову ОСОБА_1 від підписання протоколу та отримання примірнику протоколу, відмову від отримання тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом. Судом зауважується, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 поводив себе зухвало, вживав на адресу працівників поліції нецензурну лексику, ображав їх, останніми було попереджено ОСОБА_1 про здійснення аудіо та відеофіксації події на бодікамери.

З переглянутих судом відеозаписів прослідковується послідовність подій, які відбувались 18 травня 2025 року під час складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, які беззаперечно підтверджують відомості, викладені в протоколі та вину правопорушника.

Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаних відеозаписів ОСОБА_1 не надано, хоча останній не був обмежений в цьому, не встановлено таких обставин і під час розгляду справи.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності вбачається, що вони узгоджуються між собою та доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП «поза розумним сумнівом», оскільки зміст та суть наявних доказів виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду.

Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому такі суддя вважає належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.

З огляду на наявність достатніх даних про відмову 18 травня 2025 року ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою.

Дослідженими доказами встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, відповідно до якого водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому в діях останнього вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Застосовуючи вид адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, те, що допущене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху є грубим, пов`язане з безпекою руху транспорту та вживанням алкогольних напоїв, що за своїм характером є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків даного проступку.

Суддя враховує, що в рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При визначенні розміру штрафу, а також строку позбавлення спеціального права суддя враховує наступне.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП, що передбачає відповідальність за вказане правопорушення, передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

За таких обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення, а саме грубе порушення вимог Правил дорожнього руху України, особу правопорушника, суд вважає за можливе притягнути останнього до адміністративної відповідальності та з метою його виховання та запобігання вчиненню ним нових правопорушень, призначити йому покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з ОСОБА_1 в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283, 284, 287-289 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, на рахунок №UА0007001, отримувач коштів код за , отримувач Закарпатська область, м.Ужгород, призначення платежу 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу - 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на рахунок №UА0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві 22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), за кодом класифікації доходів бюджету - 22030106.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Зизич В.В.