Справа № 538/554/25
Провадження № 3/538/365/25
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 червня 2025 року м.Лохвиця
Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Кунець М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Лохвиця адміністративний матеріал, що надійшов з ВП № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, місце реєстрації та фактичного проживання: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушень, передбачених частиною першою статті 122-2 та статтею 185 КодексуУкраїни про адміністративні правопорушення,
Опис обставин справи, установлених під час судового розгляду.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 263754 від 06.03.2025 вбачається, що 06 березня 2025 року о 12 годині 52 хвилин в с.Вирішальне по вул. Тичини, 8, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маяка синього та червоного кольору та увімкнення спеціального звукового сигналу, чим порушив п. 2.4. ПДР - невиконання водіями вимог про зупинку.
Вказані дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.
До того ж, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 029441 від 06.03.2025 встановлено, що 06 березня 2025 року о 12 годині 58 хвилин в с.Високе, Миргородського району, ОСОБА_1 будучи водієм транспортного засобу, який був зупинений на вимогу працівників поліції, чинив злісну непокору законній вимозі поліцейського, яка полягала у спробі залишити місце події, поводив себе нахабно.
Вказані дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковані за ст. 185 КУпАП.
Постановою судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 19.03.2025 справи за адміністративними правопорушеннями за частиною першою статті 122-2 та статтею 185 КодексуУкраїни про адміністративні правопорушення об`єднані в одне провадження.
Нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення
Як вбачається з протоколів про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , дії останнього кваліфіковано за частиною першою статті 122-2, статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП).
Диспозицією частини 1 статті 122-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу.
Відповідно до пункту 2.4 Правил дорожнього руху України: «на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил».
Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП з об`єктивної сторони полягає у невиконанні водіями вимог працівника поліції, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, про зупинку транспортного засобу, що є формальним складом, тому з суб`єктивної сторони визначається наявністю вини у формі прямого умислу.
Диспозиція статті 185 КУпАП передбачає, що до адміністративної відповідальності можуть бути притягнуті особи за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, та суспільні відносини у сфері державного управління.
Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.
Суб`єктивна сторона: правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Таке правопорушення повинно проявлятись у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.
Статтею 62 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними чи юридичними особами.
Зміст же простої, не злісної непокори, розкрито в рішенні Конституційного Суду № 10-рп/2011 від 11.10.2011 року. Так, згідно нього, слово "непокора" означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.
Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 26 червня 1992 року «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» передбачено, що згідно зі статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.
Ставлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, до вчинення інкримінованого правопорушення.
Під час складання протоколу ОСОБА_1 роз`яснено права, передбачені статтею 268 КУпАП, та зміст статті 63 Конституції України, зауважень до протоколу про адміністративне правопорушення він не надавав, дії працівників поліції не оскаржував.
Протоколами про адміністративні правопорушення серії ВАВ № 029441 від 06.03.2025 та серії ЕПР1 № 263754 від 06.03.2025, ОСОБА_1 під власний підпис повідомлявся про розгляд справи в Лохвицькому районному суді 20.03.2025, але на вказану дату та у визначений час правопорушник не з`явився до суду.
До того ж, про час та місце проведення судового засідання 02.04.2025, ОСОБА_1 повідомлявся шляхом надіслання судової повістки рекомендованим поштовим відправленням, проте судова повістка вручена особі не була і повернулася 31.03.2025 на адресу суду з відміткою пошти "Адресат відсутній за вказаною адресою".
Також, щодо ОСОБА_1 постановами суду від 02.04.2025 та від 15.04.2025 було застосовано привід, однак останнього на розгляд справи працівниками поліції доставлено не було, як вбачається із рапорту працівника поліції Клеця О.М., ОСОБА_1 був відсутній за місцем проживання.
Постановою суду від 20 травня 2025 року матеріали справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 122-2, статтею 185 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , повернуто до відділення поліції № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, для доопрацювання, зокрема, забезпечення явки ОСОБА_1 в судове засідання для розгляду протоколу про адміністративне правопорушення.
09 червня 2025 року відділенням поліції № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області на адресу суду направлено адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, передбачених частиною першою статті 122-2, статтею 185 КУпАП, для прийняття рішення по суті.
Таким чином, суд був позбавлений можливості належним чином сповістити особу, яка притягується до адміністративної відповідальності про час та місце проведення судового засідання.
Мотиви суду та оцінка наданих сторонами доказів.
Відповідно до статті 9 КУпАП, правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.
Обов`язковою умовою, відповідно до положень КУпАП, притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Положеннями статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Допустимість доказів це придатність їх для використання у адміністративному процесі за формою, на відмінну від їх належності придатність для використання за змістом.
При цьому, у відповідності до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме в ньому повинні міститися повні й точні відомості про вчинене правопорушення і його кваліфікацію, що має значення для правильного вирішення справи.
Протоколи від 06.03.2025 серїі ЕПР1 № 263754 та від 06.03.2025 серії ВАВ № 029441 про адміністративні правопорушення відповідають вимогам статті 256 КУпАП, тому є доказом у розумінні вимог статті 251 КУпАП.
Суд, дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбаченихчастиною першою статті 122-2, статтею 185 КУпАП, підтверджується наступними доказами, зокрема:
- протоколом від 06.03.2025 серії ЕПР1 № 263754 про адміністративне правопорушення, яким встановлено факт вчинення правопорушення;
-протоколом від 06.03.2025 серії ВАВ № 029441 про адміністративне правопорушення, яким встановлено факт вчинення правопорушення;
- протоколом АА № 204011 від 06.03.2025 про адміністративне затримання за ст. 185 КУпАП;
- відеозаписами, що містяться на DVD дисках.
При цьому, обставин, які б спростовували дані, що містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі належних доказів, судом не встановлено.
За встановлених фактичних обставин справи, судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 122-2 та статтею 185 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час розгляду адміністративного матеріалу.
Мотиви накладення адміністративного стягнення
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (стаття 23 КУпАП).
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до статті 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенніне пізніш як через три місяці з дня його виявлення.
Згідно пункту 7 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.
Оскільки, на момент розгляду матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення правопорушень, передбачених частиною першою статті 122-2 та статтею 185 КодексуУкраїни про адміністративні правопорушення, закінчились строки накладення адміністративного стягнення, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.
На підставі викладено та керуючись статтями: 38, 122-2, 185, 247, 283, 284 КУпАП, суд,
п о с т а н о в и в:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення правопорушень, передбачених частиною першою статті 122-2 та статтею 185 КодексуУкраїни про адміністративні правопорушення, закрити на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням, на момент розгляду справи про адміністративне правпорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Мирослава КУНЕЦЬ