КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Кафідова О.В.
№ 33/824/2504/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа №753/18416/24

28 травня 2025року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ - Кафідової О.В.,

при секретарі - Смолко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 - Мостової Ірини Олександрівни на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 21 березня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.4 ст. 172-6 КУпАП

в с т а н о в и в:

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 21 березня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять) гривень 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605гривень 60копійок.

Не погоджуючись з такою постановою суду першої інстанції, 24квітня 2025 року адвокат ОСОБА_1 - Мостова І.О. подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києвавід 21 березня 2025 року та закрити провадження у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, а також порушила питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.

Як на підставу поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що 21 березня 2025 року постановою Дарницького районного суду м. Києва визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 КУпАП. 29 березня 2025 року адвокатом Пономаренко Д.Р. подано апеляційну скаргу на зазначену постанову Дарницького районного суду м. Києва. 09 квітня 2025 року Київським апеляційним судом винесено постанову на підставі ст.294 КУпАП про повернення апеляційної скарги особі, яка її подала, з мотивів того, що захисником у підтвердження своїх повноважень не надано належні документи, які підтверджують повноваження, передбачені ч.2 ст.271 КУпАП.

Копію постанови Київського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року не отримано ні ОСОБА_1 , як особою, щодо якої її винесено, ні захисником, ані засобами поштового зв`язку, ані в електронному кабінеті в ЄСІТС, із постановою Київського апеляційного суду ОСОБА_1 ознайомилась в Єдиному державному реєстрі судових рішень 24 квітня 2025 року.

В обґрунтування підстав для скасування постанови суду першої інстанції, в апеляційній скарзі апелянт зазначає, що постанова суду першої інстанції постановлена на не повністю досліджених доказах та з порушенням норм процесуального права.

Вказує, що судом першої інстанції не встановлено доказів того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є членами сім`ї в розумінні Закону України «Про запобігання корупції», також не встановлено обов`язку декларувати ОСОБА_1 доходи ОСОБА_2 , як члена її сім`ї та об`єкти, належні йому на праві власності або праві користування.

Крім того, зазначає, що у протоколі №41-01/8/24 від 12.09.2024 зазначена дата вчинення правопорушення 23.08.2024 року, яка і визнана судом першої інстанції. Також зазначає,що судом першої інстанції визнано, що строк притягнення до адміністративної відповідальності закінчився 23.02.2025 року, тобто на момент прийняття рішення першою інстанцією закінчився строк давності притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

У постанові суду першої інстанції зазначено, що постановою Дарницького районного суду м. Києва від 22 січня 2025 року за клопотанням прокурора зупинено строк розгляду адміністративної справи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.172-6 КУпАП, і відновлено 03.03.2025 року, а тому за позицією суду строки давності притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися. Така позиція суду є помилковою та суперечить ст.38, п.7 ст.247 КУпАП.

Зупинення строку розгляду справи на думку адвоката не зупиняє строків давності накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, строки розгляду адміністративної справи та строки давності не пов`язані між собою і їх перебіг не впливає на один одного.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_1 - Мостова І.О. апеляційну скаргу підтримала з підстав викладених в ній, просила апеляційну скаргу задовольнити.

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала з підстав викладених в ній, просила апеляційну скаргу задовольнити.

У судовому засіданні прокурор Кузьо Н.В. заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіряючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану постанову суду було винесено 21 березня 2025 року, крім того, 29 березня 2025 року адвокатом Пономаренко Д.Р. подано апеляційну скаргу на зазначену постанову Дарницького районного суду м. Києва. 09 квітня 2025 року Київським апеляційним судом винесено постанову на підставі ст.294 КУпАП про повернення апеляційної скарги особі, яка її подала, з мотивів того, що захисником у підтвердження своїх повноважень не надано належні документи, які підтверджують повноваження, передбачені ч.2 ст.271 КУпАП.

Разом з тим, матеріали справи не містять даних щодо отримання копії постанови Київського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року адвокатом Мостовою І.О.

Враховуючи викладене, вважаю, що вказані апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 21 березня 2025 року є поважними.

Відповідно до протоколу, ОСОБА_1 , як суб`єкт декларування, 18 січня 2024 року перебуваючи на посаді слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві, відповідно до положень ст. ст. 3, 45 Закону України «Про запобігання корупції» у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у щорічній за 2022 рікдекларації, яка подана до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, зазначила завідомо недостовірні відомості, які відрізняються від достовірних на загальну суму 949 293,94 грн., чим не дотримала вимог п.п. 3, 7, 8 ч. 1 ст. 46 Закону.

Зокрема, під час повної перевірки декларації ОСОБА_1 встановлено, що у розділі 2.2 «Інформація про членів сім`ї суб`єкта декларування» декларації остання зазначила відомості про члена її сім`ї ОСОБА_2 - особу, яка спільно проживає та не перебуває з нею у шлюбі. Однак, у розділі 6 «цінне рухоме майно - транспортні засоби» декларації ОСОБА_1 не зазначила відомостей про наявність у ОСОБА_2 з 13 травня 2022 року на праві власності легкового автомобіля Mitsubishi Lancer, 2008 року, вартістю 50 000 грн. У розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» декларації ОСОБА_1 не зазначила відомості про отриманий ОСОБА_2 дохід у вигляді заробітної плати у розмірах 376544 грн. 56 коп. та 264 959 грн. 42 коп. При цьому, ОСОБА_1 зазначила відомості, які не відповідають дійсності про розмір та джерело отриманого нею доходу у вигляді заробітної плати, вказавши його розмір на суму 601 167,00 грн., в той час, як остання отримувала заробітну плату в сумі 373 495,76 грн. та 265 244,69 грн., що у сукупності складає 638740,45 грн. Крім того, у розділі 12 «Грошові активи» декларації ОСОБА_1 не зазначила відомостей про свій залишок коштів у розмірі 15568,11 грн., розміщених на банківських рахунках, відкритих в АТ КБ «ПриватБанк». Також, ОСОБА_1 не зазначила відомостей про грошовий актив члена її сім`ї ОСОБА_2 у розмірі 200000 грн. у вигляді готівкових коштів та про залишок грошових коштів останнього у розмірі 4 635,22 грн, розміщених на банківських рахунках в АТ КБ «ПриватБанк» і 13,03 грн., розміщених на банківських рахунках, відкритих в АТ «Універсал Банк».

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, підтверджується достатніми, належними та допустимими доказами у справі, а саме: - даними протоколу про адміністративне правопорушення № 41-01/8/24 від 12 вересня 2024 року; -довідкою № 376/24 від 23 серпня 2024 року (а.с. 42-47), складеною за результати повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2022 рік, поданої ОСОБА_1 , з якої вбачається, що остання вказала відомості, які не відповідають дійсності на загальну суму 949293,94 грн.; -декларацією ОСОБА_1 за 2022 рік (а.с. 58-66), з якої вбачається, що остання у розділі 2.2 «Інформація про членів сім`ї суб`єкта декларування» декларації остання зазначила відомості про члена її сім`ї ОСОБА_2 -особу, яка спільно проживає та не перебуває у шлюбі; -декларацією ОСОБА_2 за 2022 рік (а.с. 83-91), з якої вбачається, що останній у розділі 2.2 «Інформація про членів сім`ї суб`єкта декларування» декларації остання зазначила відомості про члена сім`ї ОСОБА_1 - особу, яка спільно проживає та не перебуває у шлюбі; -витягом з наказу ГУ НП у м. Києві № 1211 о/с від 1 серпня 2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 прийнято на посаду лейтенанта поліції (а.с. 106); -довідкою від 16 квітня 2024 року № 573, відповідно до якої ОСОБА_1 грошове забезпечення отримує на картковий рахунок, відкритий в АТ КБ «ПриватБанк»; -підпискою про ознайомлення ОСОБА_1 з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» від 19 вересня 2017 року (а.с. 113).

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суд, діючи у відповідності до вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, а його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є законним і обґрунтованим.

Так, частиною четвертою статті 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з підпунктом «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» державні службовці є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Частиною 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Абзацом 4 ч. 2-7 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» установлено, що з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану" здійснення заходів фінансового контролю, передбачених розділом VII цього Закону (зокрема подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), відновлюється у повному обсязі та здійснюється у порядку та строки, визначені цим Законом (у тому числі з урахуванням особливостей, встановлених частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону).

Абзацом 1 ч. 2-7 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» установлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Апеляційний суд зауважує, що склад правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.172-6 КУпАП є формальним, тобто таким, який не передбачає обов`язкових елементів об`єктивної сторони - мети, мотивів та наслідків, для констатації наявності якого встановлення суспільно небезпечних наслідків не вимагається.

Для визнання зазначеного правопорушення закінченим не потрібне настання наслідків - воно вважається умисним за умови усвідомлення особою протиправного характеру своїх дій чи бездіяльності.

Таке, усвідомлення презюмується, адже особа, зазначена в п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», була допущена у встановленому законом порядку до виконання функцій держави, пройшла спеціальну перевірку, була попереджена і виконувала вимоги законодавства щодо фінансового контролю.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не встановлено доказів того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 членами сім`ї в розумінні Закону України «Про запобігання корупції», судом не встановлено обов`язку декларувати ОСОБА_1 . ОСОБА_2 як члена сім`ї та об`єкти декларування, належні йому на праві власності або праві користування, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги та погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки не було надано жодних доказів на підтвердження таких тверджень.

Між тим, як убачається з пояснень ОСОБА_1 , наданих після виявлення порушень, остання зазначила, що з кінця січня вона разом з ОСОБА_2 вже проживає як подружжя, але без офіційного укладення шлюбу. Крім того, вони спільно проживали і у 2021 році про що, також, було зазначеного у відповідних деклараціях. Також, сам ОСОБА_2 у своїй декларації за 2022 рік, також вказав, що він з ОСОБА_1 спільно проживали та не перебуває у шлюбі. Крім того, аналізуючи виписки по руху коштів на рахунках, відкритих ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в АТ КБ «ПриватБанк», за період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року, можна зробити висновок, що останні протягом звітного періоду майже постійно перебували одночасно разом в одних і тих же самих місцях при здійсненні безготівкових розрахунків в закладах громадського харчування, торгівельних мережах продовольчих супермаркетах, будівельних магазинах, торгівельно-розважальних центрах, закладах охорони здоров`я, тощо, а також, практично постійно перераховували один одному грошові кошти протягом 2022 року. Вказане у своїй сукупності дає можливість суду стверджувати, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в розумінні Сімейного кодексу, усталеної практики ВС, є членами сім`ї у розумінні Закону - особою, яка спільно проживає та не перебуває у шлюбі, а зважаючи на дату та час подання ОСОБА_1 декларації (пізніше за ОСОБА_2 та майже одночасно), вона була обізнана з об`єктами та активами, які задекларував ОСОБА_2 .

Крім того, щодо доводів апеляційної скарги, що строки давності притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися. Така позиція суду першої інстанції є помилковою та суперечить ст.38, п.7 ст.247 КУпАП, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги входячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтею 51 та частинами третьою - шостою статті 164-14, статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Днем виявлення даного адміністративного правопорушення є 23 серпня 2024 року. Отже, останнім днем притягнення особи до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення є 23 лютого 2025 року. Між тим, постановою суду від 22 січня 2025 року за клопотанням прокурора зупинено строк розгляду адміністративної справи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, і відновлено 3 березня 2025 року, а тому строки притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 172-6 КУпАП на дату розгляду справи судом першої інстанціїпо суті не закінчились.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги про закриття провадження у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Таким чином, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Враховуючи викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, висновки суду доводами апеляційної скарги не спростовані.

Оскільки судове рішення, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання адвоката ОСОБА_1 - Мостової Ірини Олександрівни про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києвавід 21 березня 2025 року - задовольнити.

Поновити адвокату ОСОБА_1 - Мостовій Ірині Олександрівні строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 21 березня 2025 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 - Мостової Ірини Олександрівни залишити без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 21 березня 2025 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її ухвалення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: