Єдиний унікальний номер: 378/575/25
Провадження № 3/378/205/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2025 року селище Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Марущак Н. М., розглянувши матеріали, які надійшли від Батальйону № 2 полку патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності за за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП не притягувався, ч.1 ст. 122-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 316523 від 30.04.2025 року ОСОБА_1 30 квітня 2025 року о 22 год. 07 хв. на 118 км автодороги М-05 Київ-Одеса, керуючи транспортним засобом BENTLEY FLYING SPUR, державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору та увімкнення спеціального звукового сигналу, чим порушив вимоги п. 2.4 та 8.9 б ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122-2 КУпАП.

На виклик суду ОСОБА_1 вдруге не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином за вказаною ним під час складання протоколу адресою (м. Київ, вул. Ушинського, 40). Клопотання про відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило. Поштові відправлення із судовими повістками про виклик в судове засідання 21.05.2025 та 04.06.2025 двічі повернулось до суду із зазначенням «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 11, 13). В протоколі про адміністративне правопорушення від 30 квітня 2025 року в графі „місце проживання (перебування)» зазначено місцем проживання останнього вищевказану адресу, іншої адреси ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не повідомив.

У рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року зазначено, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 було відомо, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, що підтверджується відеозаписом.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1, 2 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на укладання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пункт 2.4 ПДР України передбачає, що водій керуючи транспортним засобом, на вимогу поліцейського повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Згідно п. 8.9 «б» вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу;

Відповідно до ст. 122-2 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються учасники дорожнього руху за невиконання вимог працівника поліції про зупинку транспортного засобу.

Відносно ОСОБА_1 30.04.2025 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 316523 (а. с. 1), в якому зазначено, що останній 30 квітня 2025 року о 22 год. 07 хв. на 118 км автодороги М-05 Київ-Одеса, керуючи транспортним засобом BENTLEY FLYING SPUR, державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору та увімкнення спеціального звукового сигналу.

На підтвердження винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП КУпАП, крім протоколу, до матеріалів справи додано відеозапис з нагрудної камери поліцейських на оптичному диску (а. с. 6), якими підтверджується лише спілкування працівників поліції з водієм ОСОБА_1 , що сидів за кермом автомобіля., який на запитання поліцейського, чому той не зупинився на попередню вимогу поліцейських, яку було здійснено шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору та увімкнення спеціального звукового сигналу, ОСОБА_1 відповів, що раніше його ніхто не зупиняв, а на вимогу зупинитись на посту, він зупинився.

З вказаного відеозапису не вбачається, що працівниками патрульної поліції було застосовано вимогу до ОСОБА_1 під час його керування щодо зупинки транспортного засобу та невиконання ним вимог пунктів 2.4, 8.9 б) Правил дорожнього руху.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Статтею 122-2 КУпАП передбачено накладення стягнення у виді штрафу та обмеження у користуванні водійськими правами.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи, відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, мають тлумачитись на її користь, а згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього ж Кодексу.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що доказів, які б беззаперечно вказували на порушення ОСОБА_1 пунктів 2.4, 8.9 б) Правил дорожнього руху України в час та місці, вказаних в протоколі, матеріали справи не містять, відеозаписом не зафіксовано таке порушення, - суд, оцінивши наявні в даній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України ст. ст. 122-2 ч. 1, 245, 247, 283-284, 287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122-2 КУпАП закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя Н. М. Марущак