Провадження № 33/801/501/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковальчук Л. В.
Доповідач: Копаничук С. Г.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С. Г., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Тимощука Євгенія Сергійовича на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 09 квітня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення , серії ЕПР1 №284536, 28.03.2025 року о 19:55 год. по вул. Маріупольська, 54 в м. Вінниці водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21140», д.н.з. НОМЕР_1 , не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «Nissan Qashqai»,внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 24 квітня 2025 року провадження у справі про адміністративне правопорушення в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Тимощук Є. С., просить суд оскаржувану постанову скасувати ,а у справі прийняти нову постанову , якою визнати винним та притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Зазначає, що суд, при прийнятті рішення не врахував основні вимоги правил дорожнього руху, а саме: учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки поясненням потерпілої, не вивчив схему місця ДТП та інших доказів, а тому прийшов до помилкового висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Заслухавши учасників справи, які брали участь у судовому засіданні, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №284536, 28.03.2025 року о 19:55 год. по вул. Маріупольська, 54 в м. Вінниця водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21140», д.н.з. НОМЕР_1 , не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «Nissan Qashqai»,внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. чим порушив п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Згідно з вимогами п. 2.3б ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно з вимогами п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Отже, суд, під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП повинен встановити, чи була дорожньо-транспортна подія, чи були отримані пошкодження транспортними засобами, діями якої особи завдано цієї шкоди, а також, які положення правил дорожнього руху було порушено вказаною особою.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд зауважує, що в рамках цього провадження суд перевіряє: чи мала місце дорожньо-транспортна подія, чи порушила особа, яка притягується до адміністративної відповідальності правила дорожнього руху, та чи є причинно-наслідковий зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та дорожньо-транспортною подією.

З пояснень учасників ДТП, які надані одразу після дорожньо-транспортної пригоди, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталась на вул. Маріупольській у м. Вінниці 28.03.2025.

ОСОБА_2 зазначив, що ,рухаючись по вул. Маріупольській у м. Вінниці транспортним засобом, марки «ВАЗ 21140», д.н.з. НОМЕР_1 інший автомобіль «Nissan Qashqai», яким керувала ОСОБА_1 ,різко повернув праворуч та виштовхав його автомобіль на бордюр. Своєї вини не визнає. Про те, які дії він вчиняв для уникнення даного ДТП не вказав.

Із пояснень іншого учасника дорожньо-транспортної ОСОБА_1 , щодо якої теж був складений протокол за порушення нею Правил дорожнього руху України вбачається, що остання, керуючи автомобілем марки «Nissan Qashqai» рухалась по вул. Маріупольській у м. Вінниці, зупинилась перед пішохідним переходом , пропускаючи пішоходів . Далі продовжила рух у тому ж напрямку і відчула удар з правого боку у свій автомобіль . Вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає.

Схемою вищезазначеної пригоди та фото- відеозаписом зафіксовано місця розташувань транспортних засобів після скоєння ДТП, із зазначенням відповідних вимірів, напрямків руху кожного автомобіля, місце зіткнення транспортних засобів, розташування дорожніх знаків автомобілів, механічні пошкодження автомобілів.

Як вбачається з матеріалів справи, схема ДТП підписана двома учасниками даної ДТП без жодних зауважень та застережень щодо її оформлення та щодо змісту даних зазначених в даній схемі, що свідчить про згоду учасників із вказаною інформацією в ній.

Отже, дані схеми дорожньо-транспортної пригоди щодо розташування транспортних засобів після зіткнення, характер та локалізація пошкоджень, які мали автомобілі після дорожньо-транспортної пригоди та які зазначені в схемі дорожньо-транспортної пригоди, в сукупності з поясненнями водіїв, та фото-відеозаписом свідчать про недотримання водієм ОСОБА_2 вимог п. п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України щодо недостатнього контролю і вибору в установлених межах безпечної швидкості руху ,дотримання безпечної дистанції та безпечного інтервалу для безпечного керування автомобілем ,що також вплинуло на створення аварійної ситуації.

Тому відомості, описані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №284536 28.03.2025, співвідносяться з фактичними обставинами, установленими за наслідками дослідження схеми місця ДТП, відеозапису, та поясненнями учасників дорожнього руху.

Доказів, які б спростували обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ,серії ЕПР1 №284536 28.03.2025, ОСОБА_2 не надано ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні такого правопорушення повністю підтверджується зібраними матеріалами, а саме: протоколом серії ЕПР1 №284536, схемою з місця ДТП від 28.03.2025 року, поясненнями учасників ДТП від 28.03.2025 року та фото- відеозаписом.

В той же час доводи апеляційної скарги щодо того, що винуватцем даної ДТП є лише ОСОБА_2 ,не заслуговують на увагу, оскільки не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 порушень ПДР України і не виключає обоюдної вини водіїв у даній ДТП.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до загальних положень ПДР, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За таких обставин, Вінницький апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, вважає його передчасним та доходить висновку, що суд в повній мірі не дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення, а вина ОСОБА_2 у вчиненні такого правопорушення повністю підтверджується зібраними матеріалами.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що досліджені докази повністю узгоджуються між собою і їх аналіз дає суду підстави прийти до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом ,а тому постанову суду слід скасувати ,а ОСОБА_2 визнати винним і притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Тимощука Євгенія Сергійовича задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 09 квітня 2025 року скасувати.

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. на користь держави.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду С. Г. Копаничук