Справа № 442/1517/25
Провадження №3/442/582/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 травня 2025 року суддя Дрогобицького міськрайоного суду Львівської області Хомик А.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького РВП Головного управління патрульної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

- за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №250695 від 18.02.2025 про те, що він 18.02.2025 о 20 год. 29 хв. на вул. Сагайдачного в с. Грушів, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21150», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Алкотест Драгер 6820, номер тесту: 01717, кількісний показник 2,16 проміле, чим порушив п.2.9а ПДР України.

ОСОБА_1 свою вину не визнав. Його захисник адвокат Шемеляк М.С. подав письмове клопотання про закриття провадження у справі. Вказує, що на відеозаписах, які долучені до матеріалів справи не зафіксовано факту керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом, адже на відео видно лише як останній сидить в транспортному засобі. Не зафіксовано, чи було зупинено даний транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . На долучених відеозаписах не зафіксовано, чи надав працівник поліції своє службове посвідчення для ознайомлення, тобто чи він діяв у відповідності до Наказу № 55 від 22.02.2012 «Про затвердження Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України» та ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію», тощо. З наявних в матеріалах справи записів бодікамер працівників патрульної поліції вбачається, що вони в темну пору доби підійшли до припаркованого на узбіччі автомобіля темного кольору та почали розмову з особою, яка була за кермом, а саме з ОСОБА_1 , запропонували йому пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння. Однак, належні докази, які підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відомості про який вказано у спірному протоколі, а також його зупинку працівниками поліції, в матеріалах справи відсутні, що ставить під сумнів наявність самої події і складу адміністративного правопорушення.

Наданий як доказ відеозапис, не є належним та допустимим доказом, оскільки він не відображає відомостей про керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а лише містить процесуальну послідовність проведення огляду, однак, не містить фіксації складання адміністративних матеріалів.

Жодних матеріалів справи, ні акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, ні направлення водія на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, ні протоколу про адміністративне правопорушення не було складено в присутності ОСОБА_1 та й взагалі під відеозапис. Не зрозуміло коли та яким чином складалися всі перелічені адміністративні матеріали, адже жодної фіксації їх складення немає. Дані помилки у доказах наводять на сумніви щодо правильності складення адміністративних матеріалів, що в повній мірі є недопустимим.

Відтак, до матеріалів справи не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження дотримання поліцейськими процедури оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Проаналізувавши матеріали адміністративної справи, приходжу до такого висновку.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст.ст. 9-12, 280 КУпАП, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за нормами КУпАП є встановлення в діянні цієї особи всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, зокрема об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення. Приймаючи до уваги, що суд здійснює оцінку вже зібраних та наявних в матеріалах справи доказів, зазначення всіх ознак складу правопорушення має бути належним здійснене в протоколі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 256 КУпАП

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, та іншими доказами.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 130 ч.1 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, що є рівнозначним також і відмові від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функції водія під час руху транспорту, незалежно від того, чи управляє він самохідною машиною, що рухається своїм ходом, або на причепі в іншої машини. При цьому не має значення, де, у якому місці особа управляла транспортом.

Для настання відповідальності не має значення, як довго управляв винний транспортним засобом. Проступок вважається закінченим з того моменту, коли особа, яка перебувала у стані сп`яніння, надала руху транспортному засобу.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення це керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

ОСОБА_1 повністю заперечується факт керування транспортним засобом, а в матеріалах справи такі докази відсутні.

З оглянутого протоколу серія ЕПР1 №250696 від 18.02.2025 вбачається, що свідки вищевказаного порушення відсутні, до протоколу додаються: акт огляду, направлення на огляд водія в медичний заклад, тест на алкоголь, копія постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №4102458 від 18.02.2025, відео на DVD диску.

Свідків правопорушення у протоколі не зазначено, такі відсутні і при проведенні огляду на стан сп`яніння. Натомість, до матеріалів справи долучено відеозапис на DVD диску. При відтворенні даного диску на такому зафіксовано як працівники поліції в темну пору доби підійшли до припаркованого на узбіччі автомобіля темного кольору та почали розмову з особою, яка була за кермом, а саме з ОСОБА_1 , запропонували йому пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння та відображено послідовність проведення такого огляду. Інших відомостей, зокрема складання Направлення на проходження огляду, Акту огляду, протоколу про адміністративне порушення, відібрання пояснень у ОСОБА_1 , на що звертає увагу захисник Сенечина адвокат Шемеляк М.С., відеозапис не відображає.

ОСОБА_1 також стверджує, що не керував транспортним засобом, такий знаходився на узбіччі і він просто сидів у ньому. Спростувати вказане суд не може, оскільки до матеріалів справи не долучено доказів керування транспортним засобом, а наданий відеозапис не відображає руху саме автомобіля ОСОБА_1 .

Отже, відеозаписами, які долучено до матеріалів справи, як докази не можливо підтвердити обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 250696 від 18.02.2025 року, зокрема факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ 21150» д.н.з. НОМЕР_2 , що передбачено складом адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

У п.п. 1 п. 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, передбачено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Таким чином, якщо із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Зазначене кореспондує із позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 по справі № 216/5226/16-а.

Згідно статті 130 ч.1 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, що є рівнозначним також і відмові від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

За змістом ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних не законним шляхом, також на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи, які притягують до адміністративної відповідальності, і якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь даної особи. При цьому, ЄСПЛ у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Таким чином, вважаю такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки такі відомості не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що у справі немає належних та допустимих доказів про те, що 18.02.2025 ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто вина ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП є недоведеною. Отже, наведене свідчить про відсутність складу зазначеного правопорушення, а тому провадження у справі за статтею 130 ч.1 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.130 ч.1, 247, 276, 283, 284 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя А.П. Хомик