Справа № 196/11/25
№ провадження 3/196/24/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року с-ще Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Костюкова Д.Г., секретаря Дорошенко В.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника - адвоката Кравцова Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду с-ща Царичанка справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВП №4 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП - НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

26грудня 2024 року близько 13.40 год. в с-щі Царичанка по вул.Івана Мазепи, 29 Дніпровського району водій ОСОБА_1 керував автомобілем FORD FOCUS н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме мав різкий запах алкоголю з порожнини рота, спостерігалося почервоніння очей, невнятна мова, від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відеофіксацію, яка здійснювалася на бодікамеру №799099, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, яке передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав та пояснив, що тривалий час лікується у невропатолога, у нього часто стаються напади, а тому за кермом автомобіля він сам не їздить. Однак, 26.12.2024 так вийшло, що необхідно було поїхати на роботу та привезти запчастини для техніки з магазину в с.Царичанка, у зв`язку з чим він вимушений був сісти за кермо. Коли він повертався в с.Ляшківка, то по дорозі йому стало зле та в с.Дубово він з`їхав на обочину і зупинився. Що було далі погано пам`ятає. Коли стояв на обочині, то пам`ятає, що працівники поліції відчинили двері його автомобіля, а потім поліцейський то відходив, то підходив, розмовляв з ним, але про що саме не пам`ятає. Він говорив поліцейському, що йому погано, просив зателефонувати синові та цивільній дружині, яка знає які ліки він приймає. Пам`ятає, що нібито поліцейський пропонував проїхати йому до лікарні, після того як він сказав, що йому погано. Однак, що він відповів поліцейському не пам`ятає. Почав пам`ятати як приїхали дружина та син і забрали його та автомобіль. Дружина привезла ліки. Однак краще йому стало після того як дружина вдома зробила укол. В той день алкогольні напої він не вживав. Його хвороба пов`язана із судинами і такі приступи були неодноразові, тому і перестав їздити за кермом. Вранці того дня почував себе добре, а тому вирішив поїхати самостійно. Про протокол дізнався від дружини. Прохав закрити провадження у справі.

Захисник Кравцов Г.С. в судовому засіданні прохав закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП та зазначив, що у останнього не було ніяких ознак алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 має тяжке захворювання та під час керування транспортним засобом йому стало зле, про що він повідомив працівникам поліції, однак останні проігнорували його заяви. Дії працівників поліції щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення є протиправними та не відповідають приписам законодавства України. Адміністративна відповідальність за відмову водія транспортного засобу від проходження огляду на місці зупинки, яка передбачена ст.130 КУпАП, настає виключно у разі направлення до медичного закладу із належним чином зафіксованими діями водія, які направлені на ухилення від проходження огляду. Однак, співробітники поліції під час виконання своїх посадових обов`язків не дотримались вимог нормативно-правових актів, які регулюють виявлення ознак сп`яніння у водіїв транспортних засобів та їх подальше направлення до закладів охорони здоров`я. При цьому, в матеріалах справи взагалі відсутнє направлення, згідно якого ОСОБА_1 повинен був не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення пройти зазначений огляд. Таким чином, поліцейськими було порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння. Вважає, що зі сторони поліцейських була провокація адміністративного правопорушення, оскільки поліцейський відчинив водійські двері, не роз`яснивши ОСОБА_1 прав та обов`язків, почав одразу звинувачувати останнього, запитав чи бажає пройти огляд на місці або поїхати до медичного закладу та потім просто зафіксував відмову. Також, фабула адміністративного правопорушення, яке нібито вчинив ОСОБА_1 , викладена у протоколі, не відповідає змісту ч.1 ст.130 КУпАП. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, захисник прохав закрити провадження у справі на підставі ч.1 ст.247 КУпАП.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 26.12.2024 йому зателефонували і повідомили, що його батькові ОСОБА_1 стало погано та він знаходиться в автомобілі у напрямку с.Дубово. Коли він під`їхав до місця події, то побачив, що автомобіль стояв на узбіччі, а батько сидів за кермом, був блідий та погано розмовляв. Запаху алкоголю від батька він не чув. При цьому, поліцейський так близько до батька не підходив як він. Однак, поліцейські сказали, що батько перебуває у нетверезому стані, після чого він його пересадив на заднє сидіння. Він чув, що нібито поліцейський пропонував батькові пройти огляд, однак не пам`ятає, що батько відповів. Потім батька забрала його цивільна дружина і пізніше по телефону йому повідомили, що батькові стало краще після уколу. Дійсно батько близько 2-3 роки не вживає алкогольні напої, оскільки приймає ліки, які не сумісні з алкоголем. У батька бувають інколи напади, коли йому стає погано і він має блідий колір обличчя, мова стає невнятною, важко дихає. У грудні 2024 року у батька тричі були такі приступи.

Заслухавши пояснення осіб та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставі і в порядку встановленим законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а сам порядок такого огляду виписаний, зокрема, у ст. 266 КУпАП, постанові Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджені спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Відповідно до вимог цих нормативних актів, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП фактичні дані, що стосуються справи, зокрема наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні, інші обставини, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП, підтверджується наступними матеріалами справи:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №205561 від 26.12.2024 року, від підпису протоколу та надання пояснень ОСОБА_1 відмовився (а.с.3);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння гр. ОСОБА_1 , згідно якого огляд проводився у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нерозбірлива мова та останній від проходження огляду на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6810 відмовився під відеофіксацію, яка здійснювалася на бодікамеру №799090 (а.с.4);

- розпискою ОСОБА_4 про отримання від правцівників поліції автомобіля Форд н.з. НОМЕР_2 та зобов`язання не допускати ОСОБА_1 до його керування до повного його витверезення (а.с.6);

- DVD-R диском з відеозаписами події, яка зафіксована на технічний засіб 799090 (а.с.7);

- довідкою інспектора САП Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області Бреус Н., наданої на підставі наявної інформації в базі ІПНП НП України, згідно якої гр-н ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має посвідчення водія серії НОМЕР_3 (а.с.8).

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , якому роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки складений та підписаний уповноваженою особою.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Як вбачається з матеріалів справи на виконання вимог ст.266 КУпАП та розділів ІІ,? ? ІІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 р. № 1026, при документуванні вчинення даного правопорушення працівниками поліції застосовано технічні засоби відеозапису та відповідний відеозапис долучено до матеріалів справи.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника поліції водій ОСОБА_1 перебував в автомобілі FORD FOCUS н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння та на неодноразову пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу або у найближчому закладі охорони здоров`я категорично відмовився, а у подальшому відмовився від підписання протоколу.

При цьому, факт керування ОСОБА_1 26 грудня 2024 року близько 13.40 год. в с-щі Царичанка по вул.Івана Мазепи, 29 Дніпровського району автомобілем FORD FOCUS н.з. НОМЕР_2 визнаний самим ОСОБА_1 , так і доведений вищевказаними доказами.

Суд відноситься критично до пояснень свідка ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо відсутності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та його хворобливого стану, оскільки відповідно до дослідженого відеозапису свідок під час спілкування з працівниками поліції визнавав факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Суд не бере до уваги заяву сторони захисту про недопустимість досліджених відеозаписів, оскільки вони здійснені відповідно до вимог чинного законодавства та сумнівів у їх належності та допустимості не має.

Стороною захисту не надано суду доказів невідповідності досліджених відеозаписів обставинам справи та зафіксованим у протоколі подіям.

Поміж тим суд зауважує, що чинне законодавство не містить вимоги здійснення обов`язкової відеофіксації працівниками поліції під час складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Також суд не приймає заяву захисту про те, що стан ОСОБА_1 був викликаний його хворобою, оскільки будь-яких доказів щодо цього суду не надано.

Поміж тим, з дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, порушення координації рухів, порушену мову та поведінку, яка не відповідає обстановці.

При цьому суд наголошує, що виконання вимог п.2.5 ПДР України є обов`язком водія та будь-яких виключень щодо можливості невиконання даного обов`язку водієм транспортного засобу чинне законодавство не містить.

Доводи сторони захисту про недопустимість складених протоколів через нероз`яснення ОСОБА_1 його прав працівниками поліції при їх складенні суд не бере до уваги, оскільки це спростовано дослідженим відеозаписом.

Більш того, суд зауважує, що розгляд даних адміністративних матеріалів віднесено до компетенції суду (ст.221 КУпАП), а не органів Національної поліції (ст.222 КупАП). В даному адміністративному провадженні ОСОБА_1 повністю реалізував надані йому права, зокрема своє право скористатися юридичною допомогою адвоката.

Також, суд відноситься критично до заяв сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в найближчому медичному закладі, оскільки вони спростовані дослідженими в судовому засіданні відеодоказами.

Інші доводи сторони захисту мають формальний характер, не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та не впливають на висновки суду.

Разом з тим, сукупність вищевказаних доказів підтверджує скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Досліджені та перевірені судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення суд керується вимогами ст.33 КУпАП.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.130 ч.1, ст.ст.280, 283, 284, 294, ст. 40-1 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.? ? ? ? ? ? ? ?

Накласти на ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , судовий збір у дохід держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, або її захисником протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

? ? ? ? ? ? Суддя:? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? Д.Г. Костюков