03.06.2025 Справа № 696/570/25
№ 3/696/448/25
ПОСТАНОВА
03 червня 2025 року м. Кам`янка
Суддя Кам`янського районного суду Черкаської області Шкреба В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з СПД № 1 (м. Кам`янка) відділу поліції № 2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. по АДРЕСА_1 , непрацюючого,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП,
13 травня 2025 року близько 17 год. 35 хв. гр. ОСОБА_1 в порушення передбачене п. 2.9а ПДР України керував автомобілем Skoda Felicia д.н.з. НОМЕР_1 по а/д Н-01 241 км 500 м Київ-Знам`янка в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується роздруківкою даних з приладу «Драгер» про вміст алкоголю в крові 2,11 проміле, з якими останній погоджувався.
Він же, 14 травня 2025 року близько 22 год. 06 хв. по вул. Перемоги в м. Кам`янка Черкаського району Черкаської області керував цим же автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, як то різкий запах алкоголю з ротової порожнини, з поведінкою, що не відповідала обстановці та тремором рук, та в порушення вимог п. 2.5 ПДР України від проходження огляду на визначення стану сп`яніння відмовився як на місці, так і в закладі охорони здоров`я.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи згідно поданої ним заяви, а тому його неявка в силу статті 268 КУпАП не перешкоджала судовому розгляду.
За змістом статей 252 та 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні», за яким керування транспортним засобом- виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Крім того, в рішенні № 404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.
Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості і транспортного засобу.
Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху ( знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.
Тобто, доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).
З дослідженого відеозапису з нагрудної камери поліцейського та камери відео реєстратора службового автомобіля поліції слідує, що гр. ОСОБА_1 керуючи автомобілем, був зупинений працівниками поліції на службовому автомобілі. На відеозаписі ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння як то різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідала обстановці, тремор рук. Також, такі ознаки перелічені в протоколі, акті та направленні. Щодо іншого випадку, до про вміст алкоголю в крові свідчить відповідна роздруківка з приладу «Драгер», акт та направлення.
На відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 не заперечував факту вживання алкогольних напоїв перед посадкою за кермо.
Показами свідків підтверджується, що по другому епізоду ОСОБА_1 в стані сп`яніння був зупинений ними, та перебував за кермом автомобіля до іі зупинки та приїзду поліції.
Також, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 стверджується і даними постанов серії ЕНА № 4732866 від 14 травня 2025 року та ЕНА № 4723889 від 13 травня 2025 року про визнання його винуватим у вчиненні суміжних правопорушень у сфері безпеки дорожнього на тому самому транспортному засобі та в той час, які ним не оскаржені.
Огляд проводився з дотриманням правил відеофіксації як того вимагає стаття 266 КУпАП.
З відеозаписів слідує, що ОСОБА_1 з результатами огляду погоджувався.
З огляду на вказане, працівником поліції було дотримано процедуру документування проходження огляду згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затв. наказом МВС, Мінохорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція).
Суть вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення полягає у керуванні транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Його дії слід кваліфікувати за частиною 1 статті 130 КУпАП і в ході судового розгляду, суд знаходить таку кваліфікацію підтвердженою.
У зв`язку з чим ОСОБА_1 слід визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Обставин, що обтяжують або пом`якшують адміністративну відповідальність суд не знаходить.
Останній заслуговує на накладення на нього штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено стягнення.
Керуючись ст.ст. 33,40-1,130, 283-285 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 ЗУ Про судовий збір,
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України. У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його законним представником, захисником через Кам`янський районний суд Черкаської області до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В.В.Шкреба