Справа № 750/7135/25
Провадження № 3/750/2410/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2025 року м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Сапон А.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 - за ч. 1 ст. 1732, ч. 2 ст. 1732 КУпАП,

в с т а н о в и в :

17.05.2025 о 02.10 год. ОСОБА_1 за місцем свого мешкання влаштував сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_2 , а саме умисні дії фізичного та психологічного характеру, чим вчинив домашнє насильство, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також відносно ОСОБА_1 17.05.2025 складено протокол за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, де зазначено що він 17.05.2025 о 02.10 год. за місцем свого мешкання влаштував сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_2 , а саме умисні дії фізичного та психологічного характеру, чим вчинив домашнє насильство, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_3 .

Також відносно ОСОБА_1 17.05.2025 складено протокол за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, де зазначено що він 17.05.2025 о 02.10 год. за місцем свого мешкання влаштував сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_2 , а саме умисні дії фізичного та психологічного характеру, чим вчинив домашнє насильство, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_4 .

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, незважаючи на те, що про розгляд справи був сповіщений належним чином та завчасно, шляхом направлення йому рекомендованого листа.

Вирішуючи питання щодо можливості проведення судового розгляду за відсутності ОСОБА_1 , суд виходить з того, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на особисту участь у розгляді її справи чи участь її адвоката, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним.

Відтак, з метою дотримання необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом справи з дотриманням, як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зазначене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП стверджується протоколом про адміністративні правопорушення від 17.05.2025 та матеріалами справи.

Разом з тим, інкриміновані ОСОБА_1 правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП не знайшли свого підтвердження в судовому засідання, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частинами 1 та 2 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за:

вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого;

діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Так в протоколах, складених відносно ОСОБА_1 ч. 2 ст. 173-2 КУпАП зазначено, що ОСОБА_1 17.05.2025 о 02.10 год. за місцем свого мешкання влаштував сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_2 , а саме умисні дії фізичного та психологічного характеру, чим вчинив домашнє насильство, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

З досліджених проколів вбачається, що ОСОБА_1 було вчинено домашнє насильство саме відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а не стосовно її малолітніх дітей, як цього передбачає диспозиція ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, зазначене викладено в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України».

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України», «Надточій проти України», беручи до уваги серйозність передбаченого ст. 130 КУпАП адміністративного стягнення, правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» ЄСПЛ встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Таким чином, відповідно до викладеного, а саме із матеріалів справи, однозначно не слідує, що ОСОБА_1 в дійсності було вчинене правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Інші докази, які б свідчили про його вину суду надані не були.

Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення, враховуються характер учиненого правопорушення, дані особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, приймається до уваги відсутність обставин, що як пом`якшують, так і обтяжують відповідальність, у зв`язку з чим є підстави для накладення стягнення у вигляді штрафу, що є достатнім для виховання вищезазначеної особи, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як нею, так і іншими особами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 9, 23, 33, 36, 283, 284 п. 1, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в :

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1732 КУпАП і накласти стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Закрити провадження в справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя А.В. Сапон