Справа № 674/617/25
Провадження № 3/674/222/25
ПОСТАНОВА

іменем України

10 червня 2025 року м.Дунаївці

Суддя Дунаєвецького районного суду Хмельницької області Барателі Д.Т, розглянувши матеріали Батальйону патрульної поліції з обслуговування Кам`янець-Подільського району Управління патрульної поліції в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого водієм в Дунаєвецькій філії ПАТ "Хмельницькгаз", РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 04 квітня 2025 року о 21:00 год. в м. Дунаївці по вул. Франца Лендера, 53, керував транспортним засобом ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. На вимогу поліцейського пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу та в закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що того вечора їхав до хворої матері. Був зупинений працівниками поліції через непрацюючі габаритні вогні. Поліцейський запідозрив його у перебуванні в стані сп`яніння та запропонував пройти огляд на місці зупинки. Зазначив, що кілька разів намагався пройти тест, дув у прилад, але той не показував результату. Від проходження огляду в лікарні відмовився, оскільки мав негативний досвід спілкування з лікарями у 1996 році і не довіряє їм. Заперечив вживання алкоголю, посилаючись на поганий стан здоров`я (хронічні захворювання шлунку) та на те, що не вживає спиртне більше п`яти років.

Захисник Стасишин А.Л. в судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного та просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Аргументував свою позицію тим, що наявний у матеріалах справи відеозапис не фіксує моменту керування транспортним засобом, є фрагментарним та неповним (відсутній один із файлів, вказаних у протоколі). Вважає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду, а навпаки, погодився його пройти, однак прилад був несправним або використовувались несертифіковані мундштуки. Наголосив на численних порушеннях процедури оформлення матеріалів: направлення на огляд до лікаря було виписано раніше, ніж завершилась процедура огляду на місці; в акті огляду та направленні містяться неправдиві відомості про те, що огляд не проводився; відмова від огляду не була зафіксована у присутності двох свідків.

Допитаний за ініціативою захисника в судовому засіданні в якості свідка поліцейський ОСОБА_2 , який складав протокол, пояснив, що водій ОСОБА_1 мав явні ознаки алкогольного сп`яніння. Прилад "Драгер", запропонований для огляду, був повністю справним. Свідок пояснив, що при належному видиханні повітря в мундштук прилад видає характерний звуковий сигнал, який підтверджує, що процедуру виконано правильно і проба повітря відібрана. Натомість, кожного разу, коли ОСОБА_1 робив вигляд, що проходить тест, такий звуковий сигнал був відсутній, що однозначно свідчило про ухилення водієм від виконання інструкцій поліцейського та імітацію проходження огляду. Такі дії були розцінені як відмова. Також водій відмовився і від проходження огляду в медичному закладі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, покази свідка, суд доходить висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення з огляду на наступне.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №290944 від 04.04.2025, в якому зафіксовано обставини правопорушення, ознаки сп`яніння у водія та його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння;

- відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що працівники поліції після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 виявили у нього ознаки сп`яніння та в коректній формі, чітко та неодноразово пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння як на місці за допомогою приладу "Драгер", так і в медичному закладі. У відповідь на вказані пропозиції ОСОБА_1 , хоча і робив вигляд, що проходить тест на місці, однак поводив себе таким чином, що унеможливлювало отримання результату, а від поїздки до медичного закладу відмовився;

- письмовими матеріалами справи, зокрема, направленням до закладу охорони здоров`я, актом огляду на стан сп`яніння, рапортом поліцейського;

- показами свідка поліцейського ОСОБА_2 , який в судовому засіданні підтвердив, що водій ухилявся від проходження огляду на місці, що було розцінено як відмову, а також відмовився від проходження огляду в лікарні.

Відповідно до п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При вирішенні питання про те, чи була наявною відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, слід виходити із того, що така відмова може виражатись як словесно, так і шляхом вчинення певних дій чи бездіяльності, які свідчать про небажання особи пройти такий огляд.

Активною поведінкою, що може свідчити про ухилення особою від проходження огляду слід визнавати спроби втекти з місця зупинки, зачинення дверей автомобіля і відмова вийти, фізичний опір при спробі проведення огляду, навмисне пошкодження приладу для огляду або виливання/викидання зразків біологічних рідин.

До пасивної поведінки (бездіяльності) слід відносити ігнорування законних вимог поліцейського щодо проходження огляду, відмову виконати вказівки щодо порядку проходження огляду (наприклад, не дути в алкотестер, не надавати зразки біологічних рідин), тривале мовчання у відповідь на вимогу, або ж удавання несвідомого стану, що унеможливлює проведення огляду.

Суд враховує також загальний контекст розмови та поведінки особи, зафіксованої на відеозаписі, а саме: постійне заперечення права поліцейського проводити огляд, надання відповідей не на ті запитання, які були поставлені поліцейським, зухвала та неадекватна поведінка, що супроводжувалась криками та нецензурною лайкою. Вказана поведінка в сукупності з імітацією проходження тесту та прямою відмовою їхати до медичного закладу беззаперечно свідчить про його небажання проходити огляд у встановленому законом порядку.

Так, твердження про те, що водій не відмовлявся від огляду, а лише не зміг його пройти через несправність приладу не підтверджене жодними доказами, а також спростовується відеозаписом та показами свідка-поліцейського, з яких вбачається, що у випадку належного виконання інструкцій поліцейського з використання приладу останній видає звуковий сигнал у якості підтвердження, натомість дії водія мали характер ухилення від процедури, що є формою відмови.

Щодо доводів про відсутність двох свідків під час фіксації відмови, суд зазначає, що відповідно до положень ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння фіксується в присутності двох свідків або шляхом відеозапису. Оскільки в даному випадку здійснювалася відеофіксація, залучення свідків не було обов`язковим.

Доводи сторони захисту щодо неналежності відеозапису як доказу через його фрагментарність є безпідставними, оскільки наявні у справі відеофрагменти є достатньо інформативними, послідовними, дозволяють встановити ключові обставини події та зафіксувати факт відмови водія.

Інші процедурні порушення, на які вказує захисник, зокрема щодо моменту початку відеофіксації, дати у направленні чи записів у акті, не спростовують основного факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому порядку, що зафіксовано на відео та підтверджено в судовому засіданні. Ці недоліки не впливають на суть правопорушення і не є підставою для визнання доказів недопустимими в цій частині.

Посилання ОСОБА_1 на стан здоров`я не може бути прийнято у якості підстави для відмови від проходження огляду, оскільки наявність будь-яких захворювань не звільняє водія від обов`язку, передбаченого п. 2.5 ПДР. Суду видаються нелогічними та сумнівними пояснення ОСОБА_1 щодо медичних проблем із здоров`ям, які заважали йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці та одночасна відмова ОСОБА_1 проходити огляд у медичному закладі, яку вже в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив недовірою до медичних працівників.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, суд вважає повністю доведеним факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, яке становить значну суспільну небезпеку, особу порушника, який працює водієм, ступінь його вини. Позитивна характеристика з місця роботи не може нівелювати суспільну небезпеку вчиненого діяння. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, передбачених ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що, на думку суду, буде достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з правопорушника підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 252, 266, 283-284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Реквізити для сплати штрафу:

номер рахунку (IBAN): UA0022001; код отримувача - 37971775; код класифікації доходів бюджету - 21081300; отримувач коштів - ГУК у Хмельницькій області /21081300; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; призначення платежу: адміністративні штрафи за порушення правил дорожнього руху протокол серія ЕПР1 № 290944.

Стягувач: Дунаєвецький районний суд Хмельницької області, адреса місцезнаходження: м. Дунаївці вул. Красінських, 4 Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, ідентифікаційний код юридичної особи 02886999.

Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк постанова надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Реквізити для зарахування судового збору:

отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, номер рахунку (IBAN): UA0026001, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Стягувач: Державна судова адміністрація України, адреса місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ідентифікаційний код юридичної особи 26255795.

Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду в десятиденний строк з дня винесення постанови.

Суддя Д. Т. Барателі