Справа № 128/806/25
Провадження № 33/801/560/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Васильєва Т. Ю.
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В. В., з участю секретаря судового засідання Кашпрук М. Г., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Олянюка Віталія Леонідовича на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 15 травня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 15 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

У постанові суду зазначено, що 04 березня 2025 року о 16 год 00 хв в смт. Стрижавка, Вінницького району, Вінницької області, по вул. Київська, 204, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість шкіри обличчя, порушення мови. В подальшому від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у лікаря нарколога під час безперервної відеофіксації на портативні бодікамери. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При ухваленні оскаржуваної постанови суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП доведена належними та допустимими доказами.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, захисник Мазурика В. В. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність постанови суду першої інстанції та винесення її за неповного дослідження обставин справи, просив постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, навпаки погодився на проходження огляду. Всупереч вимогам законодавства лікарем не було відібрано у нього зразки біологічного матеріалу, що сталося не з його вини.

Також матеріали провадження не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Відеозаписи містять відомості лише про події, які мали місце 04 березня 2025 року, коли транспортний засіб перебував в нерухомому стані, моменту його руху не зафіксовано, що також свідчить про відсутність доказів, які би підтвердили, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

В матеріалах справи міститься пояснення свідка ОСОБА_2 який нібито підтверджує, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, однак його покази не можуть братися до уваги, оскільки між ними виник конфлікт та у них були неприязні відносини, і як наслідок викликано було працівників поліції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник апеляційну скаргу підтримали з посиланням на викладені у ній підстави.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, доводи його захисника, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Положеннями частини сьомої статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до положень п. п. 1.1, 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема - пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння відповідно до пункту 3 Розділу І Інструкції є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відповідно до пункту 4 Розділу І Інструкції є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Із аналізу вказаних норм слідує, що підставою для проведення огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння є наявність у поліцейського підстав вважати, що водій перебуває у такому стані на основі виявлених ознак сп`яніння.

Відповідно до пункту 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому згідно із вимогами пункту 11 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

За частиною 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.

Відповідно до протоколу від 04 березня 2025 року серії ЕПР № 262205 (а. с. 2) та рапорту поліцейського (а. с. 41), 04 березня 2025 року о 16 год 00 хв у смт Стрижавка Вінницького р-ну по вул. Київській, 204, водій ОСОБА_1 керував т/з «Renault», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість шкіри обличчя, порушення мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у лікаря-нарколога під час безперервної відеофіксації на портативні відеореєстратори 467753, 470766, висновок 0122, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зазначено, що 04 березня 2025 року ОСОБА_1 був направлений на огляд до медичного закладу (а. с. 4).

Відповідно до пояснень старшого державного інспектора Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області Кравчука О. І., наданих працівникам поліції, 04 березня 2025 року він здійснював контроль та нагляд на вантажному транспорті на АД М-21, 270 км. Близько 15 год 30 хв водій на вантажному транспорті «Renault Premium», д. н. з. НОМЕР_1 , та причіпом «Lecitrailer», н. з. НОМЕР_2 , не виконав вимоги працівника Укртрансбезпеки про зупинку, внаслідок чого ними здійснювалося переслідування вказаного транспортного засобу та близько 16 год 00 хв водій виконав вимогу про зупинку та зупинився без порушення ПДР біля закладу «Вагнес» за адресою тупик Київський, 17, смт Стрижавка, Вінницький р-н. Під час спілкування було встановлено особу водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Водій не мав реєстраційних документів на автомобіль, повідомив, що потребує допомоги поліції. Було здійснено виклик на «102» (а. с. 9).

До матеріалів справи також долучені відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано як о 16 год 25 хв поліцейські підходять до автомобіля «Renault Premium», д. н. з. НОМЕР_1 , та причіпом «Lecitrailer», н. з. НОМЕР_2 , за кермом якого знаходиться ОСОБА_1 , та повідомляють йому, що згідно із наданими працівниками Укртрансбезпеки відомостями він не має при собі реєстраційних документів на автомобіль. ОСОБА_1 відповідає, що він є власником т/з, а документи знаходяться у водія, який захворів, їх може привезти дружина.

Поліцейські просять ОСОБА_1 вийти із автомобіля, той відмовляється.

О 16 год 28 хв поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, на що ОСОБА_1 відповідає, що згоден пройти огляд у лікарні.

О 16 год 54 хв працівники поліції доставляють ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я.

О 16 год 58 хв лікар запитує чи згоден ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, він погоджується.

О 16 год 59 хв ОСОБА_1 продуває «Драгер», результат негативний.

О 17 год 00 хв медична сестра видає ОСОБА_1 контейнер для забору аналізу сечі для проведення лабораторного дослідження з метою визначення стану наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 повідомляє, що не хоче здавати аналіз сечі. Лікар роз`яснює, що визначення стану наркотичного сп`яніння відбувається шляхом дослідження сечі, кров для дослідження відбирається у випадку, якщо особа, яка підлягає огляду перебуває у непритомному стані внаслідок ДТП. У випадку нездачі аналізу протягом двох годин, це буде розцінено як відмова від проходження огляду.

ОСОБА_1 повідомляє, що він не може здати аналіз.

О 17 год 04 хв лікар проводить візуальний медичний огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння. ОСОБА_1 починає поводитися агресивно, повідомляє, що через вік він не може виконувати зарядку, вимагає, щоб для проходження огляду його відвезли в інший медичний заклад. Також ОСОБА_1 повідомляє, що оскільки він пройшов огляд на «Драгері», то є тверезим і подальший огляд не потрібен. Поліцейські роз`яснюють, що огляд на різні стани сп`яніння проводяться різними методами. ОСОБА_1 повідомляє, що через вік він не може здати аналіз сечі.

О 17 год 15 хв ОСОБА_1 комусь телефонує.

О 17 год 19 хв ОСОБА_1 просить завезти його в інший медичний заклад, бо цьому він не довіряє. Поліцейські роз`яснюють, що огляд на стан сп`яніння проводиться лише у закладах, перелік яких затверджено. ОСОБА_1 повідомляє, що вимога здати аналіз сечі його принижує.

Далі під час спілкування ОСОБА_1 повідомляє, що поїде в інший медичний заклад, де здасть усі аналізи, бо він немає довіри до цієї лікарні. Поліцейський повідомляє, що у разі, якщо до 18 год 30 хв ОСОБА_1 не пройде огляд, лікар зазначить у висновку, що він відмовився від проходження огляду.

О 17 год 47 хв ОСОБА_1 знову комусь телефонує.

О 18 год 29 хв працівник поліції знову заводить ОСОБА_1 в кабінет лікаря, де він повідомляє, що йому погано і він зараз помре, вимагає зробити йому ін`єкцію «магнезії».

О 18 год 31 ОСОБА_1 запитує чи вже закінчуються дві години, поліцейський повідомляє, що залишилась ще одна хвилина, після чого ОСОБА_1 падає на землю і кричить. Медична сестра намагається надати йому невідкладну допомогу. ОСОБА_1 повідомляє, що він гіпертонік, у нього інвалідність, продовжує кричати.

О 18 год 34 хв ОСОБА_1 піднімається, сідає на стілець. Медична сестра міряє йому тиск.

О 18 год 36 хв ОСОБА_1 знову пропонують пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 повідомляє, що для проходження огляду поїде в інший медичний заклад.

Далі лікар заповнює відповідну медичну документацію, працівники поліції роз`яснюють ОСОБА_1 його права, складають адміністративні матеріали.

О 19 год 15 хв поліцейські ознайомлюють ОСОБА_1 зі складеним протоколом, видають йому копію протоколу, тимчасовий дозвіл на керування транспортними засобами.

Таким чином доводи апеляційної скарги повністю спростовуються наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами.

Так, твердження у апеляційній скарзі, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння спростовується відеозаписом, де він неодноразово називав працівникам поліції та лікарю різні причини, чому він не може здати аналіз сечі, від фізіологічних проблем до недовіри до закладу охорони здоров`я.

Враховуючи тривалість перебування ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я, на переконання апеляційного суду, лікар та працівники поліції правильно розцінили поведінку ОСОБА_1 як відмову від проходження огляду.

Також необґрунтованими є доводи апеляційної скарги про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки факт керування підтверджується сукупністю доказів у справі, у тому числі, особистими поясненнями ОСОБА_1 зафіксованими на відеозаписі, зокрема, о 17 год 06 хв, 17 год 29 хв, 18 год 04 хв, коли він повідомляє, що його зупинила Укртрансбезпека.

За таких обставин апеляційний суд виснує, що ОСОБА_1 зобов`язаний був пройти огляд на стан сп`яніння. Працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти відповідний огляд, забезпечивши йому реальну, об`єктивну можливість реалізувати свій обов`язок та пройти огляд у встановленому законом порядку, однак він такого обов`язку не виконав.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд виснує, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, зводяться до незгоди із ними, спрямовані виключно на уникнення встановленої законом відповідальності та факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на законну вимогу поліцейського не спростовують.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 26 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно, вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно, тому твердження скаржника про відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими та безпідставними.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

Строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, не пропущені.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 245, 280, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Олянюка Віталія Леонідовича залишити без задоволення.

Постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 15 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Оніщук