Справа № 298/23/25
Номер провадження 3/298/17/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року с-ще Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в особі судді Зизич В.В., за участі секретарів судового засідання Коваль А.Ю., Келешовчак І.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисників - адвокатів Александрова Д.О. і Татарченко К.В., розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали справи, які надійшли з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м.Краматорськ Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, з вищою освітою, менеджера (управителя) з питань регіонального розвитку ТОВ «Лоцмен», за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №144464 від 6 листопада 2024 року, складеного в.о.начальника відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ОСОБА_2 , 6 листопада 2024 року близько 20 год. 40 хв. на околиці населеного пункту Великий Березний (територія Великоберезнянської територіальної громади Ужгородського району Закарпатської області) в межах прикордонної смуги на відстані близько 2500 метрів до лінії державного кордону, в районі 136 прикордонного знаку, прикордонним нарядом «Група реагування» був виявлений та затриманий гр.України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час спроби незаконного перетинання державного кордону з України в Словацьку Республіку, в складі групи осіб спільно з гр.України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон в умовах воєнного стану. Своїми діями порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про Державний кордон України» від 04.11.1991, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

14 січня 2025 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від захисника ОСОБА_1 адвоката Александрова Д.О. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи письмових та відеодоказів сторони захисту.

30 січня 2025 року на електронну адресу суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких останній заперечує свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення, повідомляє про обставини події, що мали місце 6 листопада 2024 року. У поданих поясненнях справу відносно нього просить закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

До пояснень долучив наказ №93-К про відрядження від 1 листопада 2024 року; квитанції про оплату за проживання у готелі «Карпатія»; виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 ; витяг №4761 з реєстру платників єдиного податку ОСОБА_4 ; технічні завдання на відрядження №01/11 від 01.11.2024 у період з 04.11.2024 по 08.11.2024; наказ (розпорядження) №17-к від 23 лютого 2021 року про прийняття на роботу ОСОБА_5 ; наказ (розпорядження) №95/к від 24 вересня 2024 року про прийняття на роботу ОСОБА_1 ; наказ (розпорядження) №67/к від 30 листопада 2022 року, про прийняття на роботу ОСОБА_3 ; наказ №89-к від 1 листопада 2024 року про відрядження ОСОБА_6 ; наказ №90-к від 1 листопада 2024 року про відрядження ОСОБА_1 ; наказ №91-к від 1 листопада 2024 року про відрядження ОСОБА_5 ; наказ №92-к від 1 листопада 2024 року про відрядження ОСОБА_3 ; статистичний звіт про рух; запит ТОВ «ЛОЦМЕН» до ТОВ «ОПТ ЛІЗИНГ» №18-11/2024/01 від 18 листопада 2024; військово-обліковий документ Резерв+ на ОСОБА_1 .

14 квітня 2025 року на адресу суду поштовим відправленням від НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби надійшов лист, в якому зазначається, щодо витягів записів з камер відеоспостереження відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за період з 06.11.2024 по 07.11.2024 надати неможливо, у зв`язку з технічними можливостями відеосерверу, середній термін зберігання записів до 15 діб. Разом з вказаним листом надійшов висновок з матеріалами службового розслідування за фактом звернення громадянина ОСОБА_5 , щодо можливих неправомірних дій військовослужбовців НОМЕР_1 прикордонного загону.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину за складеним щодо нього протоколом категорично заперечив, пояснив, що у період з 4 по 8 листопада 2024 року він перебував у відрядженні разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , усі вони мають діючі відстрочки та постійно їздять у відрядження. У цей період він мав наказ про відрядження, був заброньований готель, про що суду надані відповідні докази. Зазначив, що рухались вони службовим автомобілем, який обладнаний GPS, прямували у напрямку с-ща Великий Березний, щоб обговорити робочі питання. На КПП "Перечин" вони надали всі документи, потім рухались в напрямку с-ща Великий Березний, під час руху були зупинені на КПП «Дубриничі», де також надали всі документи. Проте, як з`ясувалось, на КПП "Дубриничі" нагрудна камера військовослужбовця нічого не фіксувала, однак ОСОБА_9 все фіксував на телефон, але працівники прикордонного загону видалили запис. У подальшому їхній автомобіль був зупинений у с-щі Великий Березний біля ресторану «Дежавю». ОСОБА_1 сидів у автомобілі на задньому сидінні. Попереду їм заблокував дорогу автомобіль «Дастер», з якого вийшли 2 чоловіки. ОСОБА_9 розблокував двері авто і його почали бити, бив той, що був у цивільному. Потім він почув вистріл праворуч, це стріляли у ОСОБА_10 , а ОСОБА_5 постійно били. ОСОБА_1 ствердив, що їм постійно погрожували, вживали відносно них нецензурну лайку, потім одягли на них кайданки, хоча він не розуміє для чого, адже ніхто з них супротиву не чинив, вони не розуміли, що відбувається, оскільки ніхто нічого їм не пояснював. Потім приїхала поліція і поліцейські разом з військовими почали проводити обшук їхнього автомобіля. До нього підійшов офіцер ОСОБА_11 і наказав розблокувати телефон, телефон був у кишені і він не міг його дістати, коли дістав телефон, то не зміг його розблокувати, оскільки перебував у кайданках, у зв`язку з чим повідомив офіцеру графічний ключ для розблокування телефону. Далі їх розсадили по різних машинах і повезли до загону, де в загоні на них тиснули і вимагали надавати пояснення, не роз`яснюючи їхніх прав, не надавши адвоката. Ствердив, що в нього не було наміру перетинати державний кордон, винним себе у інкриміновану йому правопорушенні не визнає, справу відносно нього просить закрити.

Захисник адвокат Татарченко К.В. у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 жодних дій, спрямованих на перетин державного кордону не вчиняв. У період з 4 по 8 листопада 2024 року перебував у відрядженні в Закарпатській області. Наголосив, що протокол відносно ОСОБА_1 складено безпідставно, а дії працівників ДПСУ є неправомірними. Справу відносно ОСОБА_1 просив закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник адвокат Александров Д.О. у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 у Закарпатській області перебував у відрядженні, про що надані відповідні докази. Жодних дій спрямованих на перетин державного кордону ОСОБА_1 не вчиняв. Наголосив, що протокол відносно ОСОБА_1 складено безпідставно, а дії працівників ДПСУ є неправомірними, до ОСОБА_1 безпідставно застосовано затримання та спецзасоби.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що являється підлеглим ОСОБА_1 , вони разом працюють. З 4 по 8 листопада 2024 року вони перебували у відрядженні в межах Закарпатської області. Того дня, по завершені роботи, вони рухались в транспортному засобі під його керуванням у напрямку с-ща Великий Березний, проїхали і контрольний пост в с.Оноківці, і в Перечині, так само і в Дубриничах та надали всі відповідні документи на вимогу працівників прикордонної служби, він відкрив багажне відділення автомобіля для огляду. На посту в с. Дубриничі сержант ОСОБА_12 почав дивно поводитись, сказав, щоб вони зачекали, інакше він повідомить, що вони не пред`явили документи, однак на запитання, чи вони затримані, ОСОБА_12 сказав що ні, і тоді вони поїхали далі. Коли вони заїхали в селище Великий Березний, то автомобіль, який рухався поззаду них, почав "моргати" фарами. Свідок думав, що це хтось з його знайомих, і прийняв рішення зупинити авто. Тоді попереду них зупинився інший автомобіль, з якого вийшли люди, які підійшли до них та почали стукати по авто. Свідок розблокував двері авто і їх почали витягати з авто, почали бити і стріляти. Свідка витягли з авто першим, потім витягли Лободу, далі ОСОБА_13 . На них всіх одягли кайданки, наносили їм удари, в їхню сторону звучала нецензурна лайка. Все це відбувалось без будь-яких пояснень про причини зупинки та затримання. Потім приїхала поліція, в цей момент офіцер ОСОБА_11 почав здійснювати обшук авто, у подальшому почав вимагати у нього, щоб він розблокував телефон. Всі особи, які брали участь у затриманні, були без будь-яких розпізнавальних знаків на формі, а деякі були в цивільному. Офіцер ОСОБА_14 знайшов в телефоні свідка відео розмови з сержантом ОСОБА_12 на посту в с. Дубриничі, яке видалив. В супроводі поліції їх доставили на відділ прикордонної служби. Там їх почали фотографувати, потім їх розділили по різних приміщеннях, йому говорили зізнатися, що він є перевізником. Свідок сказав, що не є перевізником і відмовився такі документи підписувати. Потім його привели у кімнату, де був ОСОБА_13 і ОСОБА_15 , вони просили, щоб їм надали медичну і правову допомогу, однак їм відмовили. Так само і відмовили у повідомленні родичів про їх затримання. Під тиском змушували підписувати протоколи, погрожуючи, що інакше їх протримають три доби. Ствердив, що він не організовував переправлення ОСОБА_15 та ОСОБА_13 через державний кордон.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що з 4 листопада по 8 листопада 2024 року він, ОСОБА_13 та ОСОБА_16 перебували у відрядженні в Закарпатській області, по закінченню робочого дня рухались в напрямку Великого Березного, проїхали безліч блокпостів, на яких подавали всі документи. У ОСОБА_17 на пості сержант ОСОБА_12 без будь-яких причин просив їх затриматись на посту, однак так як вони не були затримані, то вони поїхали далі. Зазначив, що у сержанта ОСОБА_12 не працювала нагрудна камера. На в`їзді у Великий Березний їх наздогнав автомобіль, який почав їм "моргати" фарами і вони зупинилися. Також попереду них зупинився інший автомобіль білий «Дастер», з якого вийшли люди у військовій формі без розпізнавальних знаків, вимагали вийти з авто. Двері автомобіля були заблоковані, а вони всі пристебнуті пасками безпеки. Потім ОСОБА_9 , який був водієм автомобіля, в якому вони рухались, розблокував двері. Тоді двері відчинили і особа у військовій формі і у балаклаві з черепами здійснила постріл у нього, однак у кишені в нього був телефон і куля влучила в телефон. Свідок не розумів, що коїться, відстебнув пасок безпеки і його витягли з авто та повалили на землю, почали наносити удари. Потім він почув постріл, який був здійснений у ОСОБА_18 . Весь час звучала нецензурна лайка, а ОСОБА_19 наносили удари. Потім під`їхала поліція. На них всіх одягли кайданки. ОСОБА_20 вимагав у них надати свої телефони на огляд та вимагав розблокувати такі. Перевірили автомобіль, багажне відділення. Потім їх доставили на відділ прикордонної служби, де змушували попідписувати протоколи, в іншому випадку погрожували тримати їх на відділі три доби. Тоді вони прийняли рішення підписати протоколи. Наміру перетинати державний кордон він не мав, рухався в населений пункт Великий Березний в службових цілях.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_1 6 листопада 2024 року був пасажиром автомобіля під керуванням ОСОБА_5 , також з ним в авто рухався ще один пасажир. Йому відомо, що вказані особи того дня не виконали законну вимогу військовослужбовця на посту в с.Дубриничі надати документи та залишили місце зупинки, а в подальшому були примусово зупинені в селищі Великий Березний, так як виникли підозри того, що вони мали намір незаконно перетнути державний кордон. Під час перевірки ОСОБА_22 надав на огляд свій мобільний телефон, де було виявлено листування сумнівного характеру. Свідок пояснив, що йому зателефонував старший зміни прикордонних нарядів з ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_23 , перший заступник начальника відділу, і повідомив, що надійшла інформація від старшого прикордонного наряду «Контрольний пост» ОСОБА_12 , який повідомив, що зупинив машину, водієм якої був місцевий мешканець ОСОБА_16 і з ним було ще два пасажири в авто, повідомив, що коли ОСОБА_12 їх зупинив, то підійшов перевірити документи, особи почали висловлювати своє невдоволення, відмовились виконувати законні вимоги, в подальшому ОСОБА_16 уже показав документи, а його пасажири ні, тоді він попросив їх зачекати і зателефонував старшому зміни, а старший зміни зателефонував свідку, однак на той момент особи не стали чекати і поїхали далі, хоча старший наряду просив їх, щоб вони зачекали. ОСОБА_21 пояснив, що він особисто з ОСОБА_12 не спілкувався, а отримав інформацію від ОСОБА_24 . Чи була у Ялиці боді-камера йому невідомо. Стосовно складеної довідки про проведення фільтраційно-перевірочних заходів повідомив, що таку склав шляхом опитування затриманих осіб та перевірки мобільного телефону ОСОБА_13 та спілкування з ОСОБА_12 , крім цього спілкувався з іншими військовослужбовцями, які були в наряді. Запис з бодікамери від Ялиці він не просив, оскільки не вважав це за потрібне на той момент. Повідомив, що ОСОБА_1 добровільно надав йому свій мобільний телефон для огляду, в подальшому він зробив фото з мобільного телефону ОСОБА_1 з відкритими вкладками, які долучив до справи. Чи є камера у спецприміщенні, де опитували ОСОБА_1 , йому невідомо. Повідомив, що він не затримував ОСОБА_1 , а лише брав участь у затриманні, яке проводила особа, яка склала протокол про адміністративне затримання. Транспортний засіб, на якому особи рухались, був зупинений, після того він, ОСОБА_25 та інші співробітники ДПСУ підійшли до авто і була висунута вимога надати документи для перевірки і вийти з транспортного засобу, щоб вони могли оглянути салон і багажне відділення, що вони категорично відмовилися виконувати, після чого із застосуванням засобів фізичної сили вони витягли їх з машини. Зброї у нього не було і в кого вона була він не бачив. Йому здається, що до ОСОБА_1 було застосовано спецзасіб кайданки, однак хто саме застосовував і чи застосовував хтось, він не пам`ятає. Через те, що особи відмовились виконувати законні вимоги і виходити з авто до них було застосовано фізичну сили, вони витягли їх з авто. Чи хтось з працівників прикордонслужби під час затримання мав бодікамеру йому невідомо, у нього її не було. Відповідно до внутрішніх інструкцій служби використання камери під час затримання є обов`язковим, він не пам`ятає, чи у когось вона була. Скільки людей брали участь у затриманні він не пам`ятає. Потім ОСОБА_1 показав військово-облікові документи і підтвердив бронювання, це було на місці зупинки. Затримав його, бо бронювання не дає підстав для виїзду за кордон, а в телефоні були збережені маршрути руху до кордону. В довідці виклав те, що ним було встановлено. На відділі він з ОСОБА_1 не спілкувався. Про події, які відбувалися на посту в м. Перечин йому не відомо, до цього посту свідок відношення не має. Телефон ОСОБА_1 йому надав добровільно, коли лежав на землі в кайданках та повідомив пароль до телефону. Він ОСОБА_1 не бив.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 6 листопада 2024 року ввечері він отримав доповідь від старшого наряду, що транспортний засіб, в якому знаходились три особи на вимогу наряду не надав документи та з місця події втік. ОСОБА_1 був пасажиром, транспортним засобом він не керував і з автомобіля виходити не хотів, двері були зачинені. Свідок очолив групу реагування та на околиці населеного пункту Великий Березний, автомобіль було зупинено. Неодноразово повторені вимоги вийти з автомобіля та пред`явити документи особи не виконували, після чого їх було витягнуто з транспортного засобу, одягнуто кайданки та доставлено до підрозділу, де на них було складено адмінпротоколи за ст. 204-1 КУпАП. В подальшому особи документи так і не пред`являли, від адвокатів відмовлялися, їх було протримано на відділі біля трьох годин, встановлено особи і звільнено. Інформацію свідок отримав від старшого прикордонного наряду Ялиці. Крім цього, він отримав доповідь від старшого зміни прикордонних нарядів, який контролював ситуацію. ОСОБА_1 і йому не пред`явив документи. Він особисто спитав у осіб, чому вони покинули КРП. Для здійснення реагування свідку досить доповіді від підлеглого і перевіряти він його не має, а повинен реагувати. Він особисто спілкувався з затриманими і вони в ході розмови не мали відповіді на питання, чому покинули КРП, так само відмовились надавати документи. У складі групи реагування, яку свідок особисто очолював, бодікамер не було. Чи була бодікамера у Ялиці йому невідомо. Камери в загоні на цей час працювали. Всі здобуті докази ОСОБА_2 долучив до справи. Пам`ятає, що ОСОБА_1 не пред`явив документи, втік з місця події, де перевіряли його особу, не виходив з машини, в телефоні одного з них офіцер ПОРВ знайшов можливі маршрути руху до державного кордону, затримання відбувалося близько трьох кілометрів до державного кордону, мету свого перебування особи не пояснили. Телефон оглядав офіцер ПОРВ, зміст довідки про проведення фільтраційно-перевірочних заходів він пам`ятає. Висновку про те, що ОСОБА_1 хотів перетнути кордон, він дійшов з його поведінки та його бесіди, з його небажання пред`явити документи, з його втечі з місця перевірки документів, з даних телефона когось зі складу цієї групи. Кайданки було застосовано до всіх трьох осіб, через те, що не виконували законних вимог, це була вимушена міра, щоб вони не втекли повторно. У затриманні брало участь не менше чотирьох осіб. Зброї у свідка не було, були спецзасоби відповідно до наказу начальника загону, весь наряд був екіпірований, мали засоби для відстрілу гумових куль, дубінку, газовий балончик. Застосовували лише кайданки. На землю ОСОБА_1 в кайданках поклали тому, що він не виконував законних вимог. Тілесних ушкоджень ОСОБА_1 свідок не наносив, телефон у ОСОБА_1 не забирав, хто це робив не пам`ятає. Хто відповідальний за відеозаписи він не знає. Журнали реєстрації затриманих осіб існують, чи вносились відомості про ОСОБА_1 він не пам`ятає, за журнали відповідає старший зміни тимчасового тримання. На території загону наявні камери спостереження, термін зберігання відеозаписів йому невідомий, де вони зберігаються - він не знає. На момент затримання особа документи не показувала. На відділі особу ОСОБА_1 встановлював офіцер ПОРВ. За ст. 185-10 КУпАП протокол відносно ОСОБА_1 не складався, бо він поводився адекватно, не так як ОСОБА_9 , на той час не вбачалося в діях ОСОБА_1 правопорушення. Спецзасоби було застосовано в межах затримання. Під час затримання ОСОБА_1 обшукали на предмет колючо-ріжучих предметів, обшук авто не проводився, документів при собі ОСОБА_26 не мав, про місце його реєстрації було встановлено уже на ВПС. Про затримання і застосування спецзасобів здійснюються доповідь керівництву, однак в даному випадку звіт не здійснювався, бо не застосовувалась зброя. Свідок допитував ОСОБА_1 , відповідей на питання не отримував. З протоколом ОСОБА_1 ознайомив, копію вручив, чи надавав пояснення не пам`ятає. Оскільки офіцер ПОРВ приймав участь у затриманні та опитувані ОСОБА_1 , тому і склав довідку, офіцери ПОРВ в структурі підрозділу ВПС діють, тому довідка долучена. Про пошкоджений телефон одного з затриманих та вистріл в ОСОБА_5 свідку нічого невідомо. Медична допомога нікому не надавалась, бо ніхто про це не просив.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи його захисників адвокатів Александрова Д.О. і Татарченка К.В., показання свідків, дослідивши матеріали справи та надані стороною захисту документи, а також надані з 94 прикордонного закону на вимогу суду матеріали, оцінивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі статтями 245, 252 КУпАП завданнями провадження в справі про адміністративне правопорушення і обов`язком органу, який її розглядає, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винен ОСОБА_1 у вчиненні такого і чи підлягає він адміністративній відповідальності, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком), згідно з ч.1 ст. 9 КУпАП, визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, протоколами про вилученні речей і документів, а також іншими вказаними у ній засобами і документами.

За фабулою протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкриміновано спробу незаконного перетинання державного кордону України, поза пунктами пропуску через державний кордон, з України в Словацьку Республіку у складі групи осіб, в умовах воєнного стану, і такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Положеннями ч.2 ст.204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Перетинання державного кордону поза пунктами пропуску через державний кордон може означати, що особа перетнула державний кордон: поза місцем розташування пункту пропуску; поза місцем, визначеним у пункті пропуску для безпосереднього перетинання державного кордону; хоча і в зазначеному місці, але в час, коли пункт пропуску не функціонував.

Відповідно спроба перетнути кордон поза пунктами пропуску через державний кордон означає певні умисні дії особи спрямовані на те, щоб перетнути державний кордон: поза місцем розташування пункту пропуску; поза місцем, визначеним у пункті пропуску для безпосереднього перетинання державного кордону; хоча і в зазначеному місці, але в час, коли пункт пропуску не функціонував.

Разом з цим, у протоколі, складеному відносно ОСОБА_1 не вказано, в чому саме полягає суть вчиненого ним правопорушення, не зазначено в чому саме полягали дії ОСОБА_1 з кваліфікуючою ознакою вчинення правопорушення в складі групи осіб, не наведено, які саме дії здійснював останній, не вказано жодної дії, вчиненої ОСОБА_1 , яка б відповідала об`єктивній стороні правопорушення, передбаченого ст.204-1 КУпАП.

Суддя зауважує, що наведення в описовій частині протоколу відомостей про виявлення та затримання ОСОБА_1 за спробу незаконного перетинання державного кордону України в Словацьку Республіку поза межами пунктів пропуску в складі групи осіб, без зазначення в чому саме виразились дії ОСОБА_1 щодо вчинення такої спроби, групою осіб, є неконкретним формулюванням обвинуваченням.

Судом зауважується, що дані протоколу, що складений відносно ОСОБА_27 уповноваженою особою ОСОБА_2 , у якому зазначено про виявлення та затримання ОСОБА_1 на околиці населеного пункту Великий Березний на відстані близько 2500 метрів до лінії державного кордону в районі 136 прикордонного знаку за спробу незаконного перетину державного кордону групою осіб, не підтверджені жодними доказами, такі дані не відповідають встановленим в ході судового розгляду фактичним обставинам в цій справі, також вказані відомості були спростовані показами свідків у судовому засіданні та наданими стороною захисту письмовим доказами.

З наданих показань, як осіб, які перебували з ОСОБА_1 у транспортному засобі, яким останній рухався, та у складі групи яких йому інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, так і з показів працівників держприкордонслужби, слідує, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були виявлені та затримані, рухаючись в транспортному засобі автошляхом державного значення в селищі Великий Березний Ужгородського району Закарпатської області.

За даними деталізованої інформації щодо маршруту руху пересування автомобіля Citroen C-Elysee, номерний знак НОМЕР_2 , 06.11.2024 в період часу з 19:27:21 по 19:50:20 автомобіль перебував в с-щі Великий Березний, вул.Штефаника, цього ж дня в період часу з 19:58:33 по 23:58:41 автомобіль перебував в с-щі Великий Березний, вул.Корятовича.

Відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, про виявлення і затримання вказаних осіб під час спроби незаконного перетинання державного кордону, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

З метою доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, посадовою особою до протоколу долучено протокол про адміністративне затримання від 6 листопада 2024 року; протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 6 листопада 2024 року; згоду на обробку персональних даних надану ОСОБА_1 6 листопада 2024 року; інформацію про особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , надану Державною міграційною службою України; письмові пояснення ОСОБА_1 від 7 листопада 2024 року та довідку про проведення фільтраційно-перевірочних заходів з додатками від 6 листопада 2024 року, що «поза розумним сумнівом» не доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.

Що стосується довідки про результати проведення фільтраційно-перевірочних заходів з додатками, то така, на переконання суду, не може бути поставлена в основу доведеності вини правопорушника, оскільки з наданих у судовому засіданні пояснень старшого офіцера (старшого оперуповноваженого) ПОРВ (з м.д. АДРЕСА_3 ) ГОРВ НОМЕР_1 прикордонного загону старшого лейтенанта ОСОБА_28 , який таку довідку склав, вказаний документ сформований та складений ним за результатами аналітичного опрацювання події та ситуації, проведеної бесіди з особами та містить виклад власних висновків посадової особи, яка склала цю довідку.

Слід зауважити, що у матеріалах справи наявний протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення документів від 06.11.2024, складений інспектором прикордонної служби 3 категорії ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ОСОБА_29 , згідно якого у ОСОБА_1 вилучено: мобільний телефон "Самсунг", посвідчення водія НОМЕР_3 , тобто у ОСОБА_1 не було виявлено речей чи документів, які б могли свідчити про намір перетину державного кордону.

Стосовно письмових пояснень ОСОБА_1 , що містяться в матеріалах справи, в яких він зазначив, претензій до ДПСУ не має, то такі суд сприймає критично, оскільки з наданих ним в судовому засіданні пояснень з приводу даної події, слідує, що письмові пояснення, протокол про адміністративне правопорушення, протокол про адміністративне затримання підписані ним під тиском.

Матеріали справи не містять належних даних щодо умисних дій ОСОБА_1 спрямованих на спробу перетину державного кордону поза межами пунктів пропуску в складі групи осіб.

Натомість стороною захисту надано документи, які підтверджують, що ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 працюють в ТОВ "Лоцмен" (накази №67/к від 30.11.2022, №95/к від 24.09.2024, №17-к від 23.02.2021), у зв"язку з виробничою необхідністю вказані особи були направлені у відрядження терміном на 5 днів з 04.11.2024 - 08.11.2024, пункти призначення: м.Мукачево, Ужгород, Хуст, с.Великий Березний, мета відрядження: регіональні збори з командою Заходу, польові навчання команди ТП ЗПК (накази №90-к від 01.11.2024, №91-к від 01.11.2024, №92-к від 01.11.2024, технічні завдання на відрядження №01/11 від 01.11.2024 на ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ).

Вказаними документами підтверджуються пояснення ОСОБА_1 щодо обставин його перебування на території с-ща Великий Березний та відсутність у нього наміру в незаконний спосіб перетинати державний кордон в групі осіб.

Судом зауважується, що за відомостями військово-облікового документа Резерв+, сформованого 09.11.2024 на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останній є військовозобов"язаним на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 (Слов"янськ), має відстрочку до 09.08.2025, тип відстрочки: бронювання.

Доказів, які б беззаперечно вказували на винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні матеріали справи не містять.

Перебування ОСОБА_1 у контрольованому прикордонному районі без надання належних та допустимих доказів, не може свідчити про те, що він намагався незаконно перетнути державний кордон України. Сам по собі факт присутності особи у населеному пункті поряд із державним кордоном, не доводить умислу цієї особи на незаконний перетин кордону і факт спроби перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Доказів про те, що ОСОБА_1 рухався в напрямку державного кордону, оминаючи населені пункти, що давало б підстави стверджувати, що він мав намір уникнути зустрічі із працівниками прикордонної служби, і таким чином незаконно перетнути кордон, матеріали справи не містять.

Водночас, суд зауважує на тому, що ні схеми правопорушення, на якій зафіксовані умовні позначки місця вчинення правопорушення, місця розташування відділу прикордонної служби, маршрут руху порушника та лінію державного кордону, а також фото чи відео фіксації факту вчинення правопорушення чи інших беззаперечних доказів, які б вказували на причетність та умисел ОСОБА_1 на перетин кордону в такий спосіб, який ставиться йому у провину, в матеріалах справи не міститься.

Доказів, які б беззаперечно вказували на винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованому йому правопорушенні матеріали справи не містять.

Натомість наданими стороною захисту матеріалами спростовуються обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Частина 2 статті 251 КУпАП закріплює обов`язок осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, збирати докази.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності в частині названого обвинувачення, суддя приходить висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, а тому, беручи до уваги загальний правовий принцип, закріплений в ст. 62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вина особи не була доведена належними доказами, поза розумним сумнівом, суд у даній справі дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, відтак провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.204-1, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.204-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Зизич В.В.