Справа № 405/1604/25
провадження № 3/405/547/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2025 м. Кропивницький

Подільський районний суд міста Кропивницького у складі: головуючого судді Плохотніченка Л.І., за участю прокурора Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону Гонтаря А.Д., особи, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому справу за протоколом про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-14 КУпАП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду м. Кіровограда надійшли метеріали справи про вчинення військового адміністративного правопорушення (протокол № 7 від 19.03.2025 року) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст.172-14 КУпАП, згідно з яким встановлено, що 28.02.2025 військовослужбовець штаб-сержант ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 52 з 28.02.2025 року виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , знятий зі всіх видів забезпечення, та встановлений як такий, що справи і посаду здав і вибув для подальшого проходження військової служби до 12 запасної роти військової частини НОМЕР_2 .

28.03.2025 командиром військової частини НОМЕР_1 було видано припис № 47/1189 на вибуття до військової частини НОМЕР_2 , з метою подальшого проходження військової служби (строк прибуття 02.03.2025).

07.03.2025 штаб-сержант ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибув до розташування військової частини , з метою подальшого проходження військової служби та надав документи в штаб.

Однак, командир 12-ої запасної роти, майор ОСОБА_1 відмовився приймати штаб-сержанта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посилаючись на «самовільне залишення військової частини ОСОБА_2 ».

Однак, ОСОБА_1 відмовився приймати штаб-сержанта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посилаючись на «самовільне залишення військової частини ОСОБА_2 ».

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини, поданих відповідно до частини п`ятої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, та/або заяви, повідомлення начальника відповідного органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про вчинене кримінальне правопорушення. Підставою для призупинення військової служби є отримання військовою частиною письмового повідомлення правоохоронного органу про внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального правопорушення (витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань).

Станом на 07.03.2025 відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом самовільного залишення розташування військової частини штаб-сержантом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутні. Таким чином проходження ним військової служби не призупинено і він є діючим військовослужбовцем.

Таким чином, прокурором зазначається, що командир НОМЕР_3 запасної роти військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, перебуваючи за місцем проходження служби ( АДРЕСА_1 ), усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, вчинив дії, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень, а саме самовільно, всупереч ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 23.09.2024 № 18156, розпорядженням Головнокомандувача Збройних Сил України від 05.08.2024 № 7060/ДСК, 07.03.2025, більш точного часу не встановлено, відмовився приймати штаб-сержанта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повернувся після самовільного залишення військової частини для подальшого проходження військової служби, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні надав пояснення, відповідно до яких протокол про військове адміністративне правопорушення підтримав.

ОСОБА_1 , командир 12-ої запасної роти військової частини НОМЕР_2 у судовому засіданні надав пояснення, відповідно до яких заперечував проти обставин викладених у зазначеному протоколі, справу просив закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши прокурора та особу, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення, вивчивши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що відповідно до наказу командувача військ Оперативного Командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 14.12.2022 № 525 майора ОСОБА_1 призначено на посаду командира 12-ої запасної роти військової частини НОМЕР_2 .

Будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_4 відповідно до вимог ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статут) майор ОСОБА_1 був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Статуту вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Відповідно до п. 16 Статуту кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно з ст. 17 Статуту на військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

За доводами прокурора, 28.03.2025 командиром військової частини НОМЕР_1 було видано припис № 47/1189 на вибуття до військової частини НОМЕР_2 , з метою подальшого проходження військової служби (строк прибуття 02.03.2025).

07.03.2025 штаб-сержант ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибув до розташування військової частини , з метою подальшого проходження військової служби та надав документи в штаб.

Однак, ОСОБА_1 відмовився приймати штаб-сержанта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посилаючись на «самовільне залишення військової частини ОСОБА_2 ».

Прокурором стверджується, що командир 12 запасної роти військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, перебуваючи за місцем проходження служби ( АДРЕСА_1 ), усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, вчинив дії, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень, а саме самовільно, всупереч ч.2 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 23.09.2024 №18156 розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 05.08.2024 № 7060 /ДСК, 07.03.2025,більш точного часу не встановлено, відмовився приймати штаб сержанта ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повернувся після самовільного залишення військової частини для подальшого проходження військової служби, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2ст.172-14КУпАП.

Водночас судом встановлено, що ОСОБА_1 з 14.12.2022 року та до теперішнього часу перебуває військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , про що свідчить запис в посвідченні офіцера, не проходив і не проходить службу у військовій частині НОМЕР_4 .

Щодо вчинення дій, які виходять за межі наданих ОСОБА_1 прав чи повноважень, а саме: самовільно, всупереч ч.2 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» відмовляти - приймати штаб сержанта ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , судом встановлено, що відповідно до ч.2 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» « військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.» Призупиняти службу військовослужбовцю не є компетенцією ОСОБА_1 . Крім того, штаб сержант ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 не обліковувався, як особа яка самовільно залишила військову частину, а як військовослужбовець який несвоєчасно (без поважних причин) прибув до нового місця служби.

Щодо твердження прокурора стосовно того, що штаб сержант ОСОБА_2 повернувся після самовільного залишення військової частини для подальшого проходження військової служби, судом також встановлено, що станом на 07.03.2025р. даний військовослужбовець порушив терміни прибуття без поважних причин до нового місця служби в СЗЧ не перебував.

Згідно з наказом Міністра Оборони України від 14.10.2024 № 687, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 жовтня 2024 року за № 1588/42933 « Про внесення змін до Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України» до наказу Міністра оборони від 15 вересня 2022 року №280, відповідно до розділу 5 «Організації і ведення обліку військовослужбовців під час їх переміщення»: військовослужбовці, які переміщуються по службі з одного місця проходження військової служби до іншого, під час прямування рахуються як поповнення і можуть переміщуватись у складі команд або самостійно.

Штаб військової частини, з якої вибувають військовослужбовці, зобов`язаний засобами зв`язку сповістити про це командира (начальника), у розпорядження якого направляється військовослужбовці, із зазначенням дати їх прибуття. Контроль за прибуттям військовослужбовців покладається на командира (начальника) військової частини, до якої вони направлені;

У разі неприбуття військовослужбовців у визначений строк командир (начальник) військової частини, до якої вони направлені, невідкладно сповіщає про це підрозділ Військової служби правопорядку, у зоні відповідальності якого перебуває військова частина, а також штаб військової частини, яка направила військовослужбовців.

Облік військовослужбовців, які не прибули у визначений строк до нового місця служби, продовжує вестися у військових частинах, якими вони були направлені.

Організація розшуку та вжиття заходів щодо з`ясування причин відсутності військовослужбовців покладається на командира (начальника) органу управління, військової частини, установи, який їх відправив;

Під час відправки військовослужбовця самостійно у нього повинні бути: припис, в якому для осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського і старшинського складу зазначено коли, кому та за яким вихідним номером надіслано особову справу військовослужбовця; документи, що посвідчують особу військовослужбовця; військово-перевізні документи, продовольчий, речовий та грошовий атестати; обліково-послужна картка для відповідних категорій військовослужбовців, службова картка і медична книжка - в опечатаному пакеті.

Тобто до моменту зарахування до списків 12 запасної роти згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 штаб сержант ОСОБА_2 рахується військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , про що ОСОБА_1 було повідомлено заступнику командира з морально психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 підполковнику ОСОБА_3 , який в свою чергу доповів командиру військової частини НОМЕР_2 та після отримання рішення командира військової частини НОМЕР_2 підполковник ОСОБА_3 проінформував ОСОБА_1 , що даного військовослужбовця необхідно відправити у свою військову частину НОМЕР_1 , або щоб він звернувся до Військової служби правопорядку,де йому буде виписаний припис для прибуття до в/ч НОМЕР_5 . Тобто, ОСОБА_1 виконував вказівки та розпорядження командування військової частини НОМЕР_2 , якому також повідомив, що у штаб сержант ОСОБА_2 прострочені терміни прибуття під час дії військового стану до 12 запасної роти, згідно припису командира військової частини НОМЕР_1

09.03.2025р. по «СЕДО» командир військової частини НОМЕР_1 надіслав запит до командування військової частини НОМЕР_2 стосовно строків прибуття військовослужбовця ОСОБА_2 та отримав відповідь 12.03.2025 р., що даний військовослужбовець не прибув у встановлені терміни до 12 запасної роти військової частини НОМЕР_2 .

Крім того, ОСОБА_2 було доведено про можливе проведення відносно нього службового розслідування у в/ч НОМЕР_1 тп йому було запропоновано з`явитись в частину НОМЕР_1 щоб отримати повторно припис і в визначені у приписі терміни прибути в 12 запасну роту для зарахування, згідно з витягом з наказу та іншими супровідними документами або звернутись у найближчу військову службу правопорядку, отримати припис до в/ч НОМЕР_1 та відбути згідно встановлених термінів до частини НОМЕР_1 .

З СЗЧ штаб сержант ОСОБА_2 не повертався, він порушив порядок переміщення та порядок прибуття в іншу частину. За даним фактом у військовій частині НОМЕР_1 з 08.03.2025 р. по 15.03.2025 р. було проведено службове розслідування стосовно несвоєчасного прибуття до нового місця служби (12 запасної роти в/ч НОМЕР_2 ) штаб сержанта ОСОБА_2 та скасовано наказ у в/ч НОМЕР_5 на переміщення в 12 запасну роту в/ НОМЕР_6 , направлено до командира в/ч НОМЕР_2 клопотання щодо скасування наказу командира військової НОМЕР_2 , щодо призначення штаб - сержанта ОСОБА_2 на посаду сержанта резерву 12 запасної роти військової частини НОМЕР_2 . Командир в/ч НОМЕР_2 скасував наказ відносно штаб-сержанта ОСОБА_2 стосовно його призначення, якого виведено в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 складені матеріали за ч.5 ст.407 ККУ та направлені до Державного Бюро Розслідування.

Судом також відмічається, що розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 05.08.2024 № 7060/ДСК втратило чинність, оскільки відповідно до розпорядження начальника адміністративного управління штабу ІНФОРМАЦІЯ_5 від 31.01.2025 р. № 29092 існують алгоритми щодо повернення з СЗЧ.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Положеннями ч.2 ст.7 КУпАП визначено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ч.2 ст. 172-14 КУпАП перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, це умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень, вчинені в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Досліджуючи додані до протоколу докази, суд звертає увагу на те, що вказані докази оформлені у вигляді пояснень, які є неконкретними без вказівки на повноваження, які перевищив ОСОБА_1 , будучи командиром командира 12-ої запасної роти військової частини НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 , як командир роти, згідно своїх повноважень не має права приймати на військову службу та звільняти військовослужбовців, відповідно з військової служби. Це входить до компетенції командира військової частини з підписанням відповідного наказу по військовій частині.

На підставі вказаних пояснень від 17.03.2025 року і було складено19.03.2025 року протокол про вчинення ОСОБА_1 військового адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-14 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що склад адміністративного правопорушення передбачений статтею 172-14 ч.2 КУпАП в діях ОСОБА_1 не доведений.

При цьому протирічивість доказів породжує їх сумнівність, а всякі сумніви судом тлумачаться на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Тобто вина ОСОБА_1 у вчиненні військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-14 КУпАП, не підтверджується матеріалами справи.

Керуючись статтями 280, 284, 287. 247 КУпАП, -

постановив:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст. 172-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Леонід Іванович Плохотніченко