Справа № 358/850/25 Провадження № 3/358/402/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Романенко К.С., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника потерпілої - адвоката Шапошника Є.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 2 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київської області (м. Богуслав) про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця місто Київ, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 25.06.1998 Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві, РНОКПП: НОМЕР_2 , якому у відповідності зі ст. 268 КУпАП роз`яснені його права,

за ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

21 травня 2025 року о 09 год 00 в місті Богуславі по вул. І.Франка, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «SKODA OCTAVIA COMBI», реєстраційний номер НОМЕР_3 , на нерегульованому пішоходному переході не надав дорогу пішоходу, який не закінчив перехід проїзної частини та допустив наїзд. Внаслідок ДТП завдано механічних пошкоджень транспортному засобу та пішохід гр. ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження, чим порушив вимоги п. 18.2 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Після цього, 21 травня 2025 року о 09 год 00 хв в місті Богуславі по вул. Шевченка, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «SKODA OCTAVIA COMBI», реєстраційний номер НОМЕР_3 , будучи причетним до дорожньо - транспортної пригоди, залишив місце події, чим порушив вимоги п.2.10 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Постановою Богуславського районного суду Київської області від 04.06.2025, матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження. Також даною постановою залучено до участі в справі №358/850/25 (провадження №3/358/402/25) у якості потерпілої особи - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою АДРЕСА_2 , контактний телефон: НОМЕР_4 .

В судовому засіданні особа, щодо якої складеного протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушень, що передбачені ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП визнав в повному обсязі, щиро кається. Пояснив, що дійсно 21.05.2025 близько 09 години ранку він рухався по вул. Шевченка на власному автомобілі «SKODA OCTAVIA COMBI», реєстраційний номер НОМЕР_3 , де на нерегульованому пішохідному переході не навмисно зачепив, фактично підштовхнув своїм авто жінку, яка переходила дорогу, після чого вона впала. Він зупинив автомобіль, підійшов до жінки, яка вже встала і запропонував допомогу, а саме підвезти до лікарні на власному авто, на що вона погодилась. В лікарні він весь час чекав та повідомив медичному персоналу факти події, внаслідок чого жінка отримала тілесні ушкодження. Потім поліцію викликали працівники лікарні, де там же і були складені протоколи про адміністративні правопорушення. Крім того, ОСОБА_1 просив закрити провадження відносно нього за ст. 122-4 КУпАП, оскільки він покинув місце ДТП з метою допомогти потерпілій жінці, а саме відвіз її до лікарні та перебував там весь час. На питання представника потерпілої відповів, що станом здоров`я потерпілої він цікавився, матеріальну допомогу не надавав.

Представник потерпілої ОСОБА_2 - адвокат Шапошник Є.В. в судовому засіданні зазначив, що дійсно від дій водія ОСОБА_1 , пішохід ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження та перебувала на лікуванні, тому вбачає в його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Щодо залишення дорожнього транспортної пригоди то вважає, що водієм було зумовлене залишення місця події через крайню необхідність, оскільки він надавав допомогу потерпілій шляхом відвезення до медичного закладу, тому вважає що в даному випадку склад адміністративного правопорушення за ст. 122-4 КУпАП щодо водія ОСОБА_1 - відсутній.

Суд, заслухавши особу, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , представника потерпілої ОСОБА_2 - адвоката Шапошника Є.В., проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні

Згідно п. 18.2 Правил, на регульованих пішохідних переходах і перехрестях при сигналі світлофора чи регулювальника, що дозволяє рух транспортним засобам, водій повинен дати дорогу пішоходам, які закінчують перехід проїзної частини відповідного напрямку руху і для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п. 2.10 А Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Згідно з диспозицією ст. 122-4 КУпАП, відповідальність за вказане правопорушення настає у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно п. 2.3 (б) Правил, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну.

Відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

В судовому засіданні дослідженні письмові докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 337060 від 21.05.2025 за ст.124 КУпАП і протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 337088 від 21.05.2025 за ст.122-4 КУпАП, схема місця ДТП, фотоілюстрації до схеми місця ДТП від 21.05.2025, рапорт про реєстрацію заяви про ДТП з травмованими в ЄО за № 2207 від 21.05.2025, письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 від 21.05.2025, довідка КНП БМР «Богуславська «ЦЛ».

Обидва протоколи підписані ОСОБА_1 без зауважень. Зі змісту його письмового пояснення випливало, що він керуючи автомобілем на пішохідному переході не помітив пішохода, який переходив дорогу та правою частиною транспортного засобу зачепив його. Після чого забрав дану особу до автомобіля та поїхав до лікарні в приймальне відділення.

Суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 під час описаних подій не дотримався вимог п.18.2 ПДР, в результаті чого відбулася дорожньо-транспортна пригода, тобто останній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України; при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (до яких відноситься і положення ст.124 КУпАП).

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. Строки притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Призначаючи стягнення враховуються дані про особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення, обставини його скоєння, обставини, що обтяжують і пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 34 КУпАП обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, є його щире каяття.

Згідно ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Суддя, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, яку він визнає, наявність обставин, що пом`якшують відповідальність та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, дійшов висновку, що необхідним і достатнім буде застосування до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу.

Крім цього ОСОБА_1 було вчинено порушення п.2.10 (а) ПДР, втім його дії не є правопорушенням, передбаченим ст.122-4 КУпАП з огляду на таке.

Відповідно до ст.17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Крайня необхідність - це випадок зіткнення двох інтересів, які рівною мірою охороняються законом, і при якій заради збереження більш важливого інтересу, заподіюється шкода меншому інтересові.

Крайню необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках): небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.

У разі вчинення особою діяння у стані крайньої необхідності, така особа не лише звільняється від адміністративної відповідальності, а такі дії взагалі не розглядаються як адміністративне правопорушення, оскільки в діянні немає ознаки вини. Аналізуючи встановлені у справі обставини, наявні підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній прямий умисел на залишення місця транспортної пригоди, а відтак в його діях відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, яка утворює його склад у сукупності з іншими обставинами.

Суддею встановлено, що ОСОБА_1 був вимушений покинути місце ДТП, оскільки мав доставити до медичного закладу потерпілу особу, без чого остання не змогла б вчасно та оперативно отримати медичну допомогу, що в свою чергу могло призвести до тяжких наслідків, тому вважає його дії виправданими, такими що були необхідними в даній ситуації. Враховуючи наведене, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 були вчинені дії, які хоч і містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, але такими визнаватися не можуть, оскільки були вчинені в стані крайньої необхідності, а тому відповідно до п.4 ч.1 ст.247 КУпАП, справа за ст.122-4 КУпАП підлягає закриттю через вчинення особою дій в стані крайньої необхідності.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605,60 грн, який підлягає стягненню з правопорушника на користь держави.

Керуючись ст.ст. 18, 124, 122-4, 247, 252, 280, 283, 284, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про судовий збір», суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м. Київ/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UА 0010001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (Стягувач: Державна судова адміністрація України, вул.Липська, 18/5, м. Київ, 01601, Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106).

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КпАП України, закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з вчиненням особою дій в стані крайньої необхідності.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена порушником, його представником чи захисником, потерпілим або його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України «Про виконавче провадження», відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно постанови Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження №61-331св18), у розрізі ст. 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).

Головуючий: суддя К. С. Романенко