Житомирський апеляційний суд
Справа №290/1112/24 Головуючий у 1-й інст. Ковальчук М. В.
Номер провадження №33/4805/353/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Грицика Андрія Вікторовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Романівського районного суду Житомирської області від 30 січня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Романівського районного суду Житомирської області від 30 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 , 14.07.2024 о 21 год.05 хв., в смт. Романів по вул. Польовій, 14-а Житомирського району керував транспортним засобом - автомобілем марки "Volkswagen", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. На його думку, суд дійшов помилкового висновку про те, що він як водій транспортного засобу відмовився від законної вимоги поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння. Наголосив, що поліцейські прибули на виклик, не пов`язаний із ДТП чи порушенням ПДР водієм автомобіля, а на побутовий конфлікт між громадянами з приводу можливого пошкодження майна. Стверджує, що транспортним засобом не керував, ПДР не порушував, працівники поліції його не зупиняли і не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, як водію, а лише у зв`язку з фактом побутового конфлікту, тому він відмовився від такого огляду. Зауважив, що незадовго до приїзду поліції дійсно керував транспортним засобом, що не заперечував, проте не був у стані алкогольного сп`яніння. Після приїзду працівників поліції він знаходився на вулиці біля свого будинку як пішохід. Окрім того, зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення не містить належного формулювання складу правопорушення, визначеного ч.1 ст.130 КУпАП, містить розбіжності в часі та місці складення, в графі «свідки чи потерпілі» відсутні адреси місця проживання зазначених осіб. Під час оформлення адміністративних матеріалів працівники поліції не повністю роз`яснили йому права, а протокол про адміністративне правопорушення складено у його відсутності, підписати який йому не пропонували. Зазначає, що в порушення встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, його як водія до закладу охорони здоров`я не направляли. Додані до протоколу матеріали є сфальсифікованими. Також, вважає, що до процесуальних дій залучено свідків, які є учасниками конфлікту, а тому останні безсумнівно є упередженими та необ`єктивними по відношенню до подій та особисто до нього, у зв`язку з чим складені за їх участю процесуальні документи не можуть бути оцінені як належні та допустимі. Таким чином, його вина матеріалами справи не доведена, склад інкримінованого йому правопорушення в його діях відсутній.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення, серія серії ААД №759425 від 14 липня 2024 року вбачається, що 14.07.2024 о 21 год. 05 хв. в смт. Романів по вул.Польовій,14-а Житомирського району водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем марки "Volkswagen", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду у встановленому законодавством порядку на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, або у медичному закладі.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №759425 від 14.07.2024 (а.с.2); поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , згідно яких ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки "Volkswagen", реєстраційний номер НОМЕР_1 , їхав на зустріч ОСОБА_3 , який керував транспортним засобом марки BMW 3181, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 . Призупинившись, не виходячи з автомобіля, ОСОБА_1 повідомив ОСОБА_3 , що він швидко їхав на автомобілі по вулиці. Після відповіді ОСОБА_3 , ОСОБА_1 почав погрожувати, а згодом вийшов зі свого транспортного засобу та намагався вчинити бійку. Через деякий проміжок часу ОСОБА_1 поїхав з місця події жбурнувши на автомобіль ОСОБА_3 пляшку, чим спричинив пошкодження лівої задньої дверки автомобіля (а.с.4-6); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків передбачених ст.ст.55,56,59,63 Конституції України, ст.268 КУпАП (а.с.7); розпискою про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с.8); наявними у справі відеозаписами (а.с.10).

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності і взаємозв`язку та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Доводами апеляційної скарги висновків суду не спростовано.

Матеріалами справи об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

З відеозапису вбачається, що працівники поліції прибули на виклик по причині заподіяння при зустрічному роз`їзді транспортному засобу марки «BMW 3181», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , матеріальної шкоди водієм автомобіля марки "Volkswagen", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . При спілкуванні з ОСОБА_1 , на якого вказували свідки, як на водія автомобіля марки "Volkswagen", який під час керування даним транспортним засобом пошкодив дверку автомобіля під керуванням ОСОБА_3 , працівниками поліції виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, які відображено у протоколі про адміністративне правопорушення. Працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціальних технічних засобів на місці події та в закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР. ОСОБА_1 роз`яснені права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Також, відеозаписом підтверджено, що працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 суть вчиненого ним правопорушення, неодноразово пропонували йому ознайомитися з протоколом про адміністративне правопорушення та поставити підписи, проте останній категорично відмовився.

Твердження апеляційної скарги щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, порушення порядку огляду на стан сп`яніння та оформлення адміністративних матеріалів тощо були предметом дослідження в суді першої інстанції, яким суд надав правильну та неупереджену оцінку, яка обґрунтовано викладена у мотивувальній частині судового рішення та не потребує додаткового правового аналізу.

Недоліки складеного протоколу про адміністративне правопорушення, а саме відсутність слова «відмовився» у формулюванні об`єктивної сторони правопорушення, за наявності посилання у ньому на п. 2.5 ПДР, та, враховуючи встановлені обставини справи, не виключає допустимості протоколу як доказу.

Посилання ОСОБА_1 на те, що йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння як водію, спростовуються відеозаписом, на якому зафіксовано, що працівник поліції роз`яснив йому про складення відносно нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП - за керування транспортним засобом і відмову від проходження огляду. Попри це, ОСОБА_1 не виявив наміру пройти огляд, заперечував дії поліцейських і стверджував, що ті його не бачили. При цьому працівники поліції прибули за викликом не у зв`язку з побутовим конфліктом, а через дорожню ситуацію, в ході якої ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, створив конфлікт та жбурнув пляшку в автомобіль іншого учасника руху.

Під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та оформлення відносно нього адміністративних матеріалів працівниками поліції не допущено істотних порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, ст.ст.256, 266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання такого огляду недійсним, а складених процесуальних документів - недопустимими доказами.

Твердження ОСОБА_1 про упередженість свідків, не знайшли підтвердження в матеріалах справи. Зі змісту відеозапису вбачається, що під час спілкування з працівниками поліції свідки надали свої пояснення добровільно, без примусу, чітко та послідовно. Надані ними пояснення узгоджуються з письмовими поясненнями, що містяться в матеріалах справи, та не суперечать іншим доказам. Крім того, ні ОСОБА_1 , ні його захисник не наполягали на виклику свідків або потерпілих для з`ясування обставин їхньої нібито упередженості, хоча мали на це процесуальне право.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Слід також зазначити, що санкція, передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП, є безальтернативною та не передбачає можливості звільнення від позбавлення права керування транспортними засобами незалежно від особи правопорушника.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, будь-яких вагомих доказів та доводів на спростування правильності висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не надано.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Романівського районного суду Житомирської області від 30 січня 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич