Справа № 154/95/25 Провадження №33/802/353/25 Головуючий у 1 інстанції:Каліщук А. А.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2025 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Павлюка Р.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Володимирського міського суду Волинської області від 07 травня 2025 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік,

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 22.12.2024 о 22:30 годин керував автомобілем марки «ВМW525» р.н.з. НОМЕР_1 в м. Володимирі по вул. Устилузькій з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук) та відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді необґрунтованою. Вказує на те, що поліцейський не міг виявити у нього ознаки наркотичного сп`яніння, оскільки була темна пора доби. Зазначає, що повідомив поліцейського що наркотичних засобів не вживав, а відмовився від проходження такого огляду, оскільки автомобіль знаходився у розшуку і він переживав, що його можуть вилучити. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримували подану апеляційну скаргу, просили постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 дотримався.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вимогами ч.2 ст.266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №202878 від 22.12.2024, зі змістом якого ОСОБА_1 був ознайомлений та засвідчив власним підписом (а.с.3), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.12.2024, в якому зафіксовано ознаки наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , а саме: зіниці не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук (а.с.4), відеозаписом з бодікамери працівників поліції на яких зафіксовані обставини, які передували складенню адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.8), а також іншими матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги щодо підстав відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, є безпідставними і не заслуговують на увагу, і розцінюється судом як намагання ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності.

Як убачається з відеозапису, який міститься в матеріалах справи, на місці зупинки транспортного засобу в ході спілкування із водієм ОСОБА_1 поліцейським було виявлено у нього ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим було запропоновано йому пройти огляд для виявлення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі, однак ОСОБА_1 відмовився. Також на відеозаписі зафіксовано, що поліцейські роз`яснили наслідки такої відмови. Крім того, будь-якого тиску, в тому числі морального, працівники поліції до ОСОБА_1 не здійснювали (а.с.8).

Крім того, допитаний місцевим судом поліцейський ОСОБА_2 суду пояснив, що 22.12.2024 близько 22:30 години по вул. Устилузькій в м. Володимирі був зупинений автомобіль марки «ВМW525», яким керував ОСОБА_1 .. Була інформація, що ОСОБА_1 може керувати транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. Оскільки у ОСОБА_1 були ознаки наркотичного сп`яніння (зіниці буди звужені і не реагували на світло), а тому йому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я (Нововолинське ТМО). ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду, а тому було складено протокол про адміністративне правопорушення. Психологічного тиску на ОСОБА_1 не вчиняв та не примушував його відмовлятись від проходження огляду. Відмова була добровільна. Транспортний засіб не перебував у базі «Гарпун», а тому він не казав ОСОБА_1 , що вилучить автомобіль на помістить його на арешт майданчик. Розбіжність у часі зупинки, який зафіксований на відеореєстраторі та бодікамері, виникнула у зв`язку із технічним збоєм або не налаштуванням приладів технічних засобів, на які проводились відеозаписи, на правильний час.

Згідно відповіді Володимирського РВП ГУНП у Волинській області на адвокатський запит, транспортний засіб з р.н.з. НОМЕР_1 , котрий належить ОСОБА_1 перебував у розшуку на підставі постанови про розшук майна боржника, однак даний розшук було припинено 01 липня 2024 року на підставі постанови про припинення розшуку майна боржника (а.с.19).

Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , йому ставиться у провину вчинення правопорушення 22 грудня 2024 року (а.с.3).

Отже, станом на 22 грудня 2024 року автомобіль ОСОБА_1 не перебував у розшуку, тобто у базі «Гарпун».

Таким чином, доводи ОСОБА_1 про те, що він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки транспортний засіб, яким він керував, знаходився у розшуку і поліцейські могли його забрати, а також те, що з їх боку на нього здійснювався моральний тиск, не заслуговують на увагу так як спростовуються показаннями поліцейського ОСОБА_2 та зазначеними матеріалами справи.

Також є безпідставними посилання апелянта як на підставу для скасування судового рішення, на те, що час, зазначений на відео реєстраторі не відповідає часу, зазначеному на відеозаписі з бодікамер, оскільки як пояснив поліцейський ОСОБА_2 така розбіжність у часі виникла у зв`язку із технічним збоєм або не налаштуванням приладів технічних засобів.

Крім того, вказана обставина ніяким чином не спростовує факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Дії ОСОБА_1 були правильно кваліфіковані поліцейським, як порушення п.2.5 ПДР, тобто відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Інші доводи апеляційної скарги не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки не спростовують зазначеної вище сукупності доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину, та не можуть бути безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у даній справі.

Апеляційним судом у повному обсязі проаналізовані докази, які містяться в матеріалах справи.

На підставі наведених доказів слід дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративному правопорушенні за ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

При накладенні адміністративного стягнення, суд першої інстанції врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував до ОСОБА_1 безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Володимирського міського суду Волинської області від 07 травня 2025 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.П. Денісов