Номер провадження: 33/813/1084/25
Головуючий у першій інстанції Іванов В. В.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кострицький В.В., за участю: секретаря судового засідання Булацевської Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Караштефана Олександра Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 03.04.2025 року по адміністративному правопорушенню передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий виклад обставин справи

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 169437 від 09.11.2024 року встановлено, що 09.11.2024 о 01 год. 20 хв., громадянка ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Одесі по вул. Катериненській, 4 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager та в медичному закладі відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: відмова водія на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн..

Короткий виклад вимог та доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною постановою адвокат Караштефан О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 03.04.2025 року та винести нову постанову, якою закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що у справі відсутні належні та допустимі докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння .

Вважали, що поліцейськими належним чином не зафіксовано на відеозаписі наявному в матеріалах справи факту керування та зупинки ОСОБА_1 , та на переконання сторона захисту зазначає, що автомобілем керував чоловік останньої, але так як була коменданська година, ОСОБА_1 переживала, що її чоловіка заберуть до ТЦК, що підтвердив під час допиту в якості свідка в суді першої інстанції ОСОБА_2 .

Зазначали, що судом першої інстанції належним чином не оцінено показань наданих ОСОБА_2 під час допиту в суді першої інстанції.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши пояснення представника адвоката Караштефана О.В., ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Отже, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює самостійний склад, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями), водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

З огляду на визначену ст. 266 КУпАП процедуру особи, які керують транспортними засобами, тощо і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такий огляд, за змістом частини другої вказаної норми, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засобі відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною третьої статті 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, тощо на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разу незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), згідно якої огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п. 12 Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно п. 9 Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п.п. 7-8, 15 Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Визнаючи винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважав доведеною її вину зібраними в справі доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 169437 від 09.11.2024;

-довідкою про відсутність повторності вчинення адміністративного правопорушення;

-довідкою про отримання особою посвідчення водія;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння;

-відеозаписом.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а вищезазначені вимоги закону судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Апеляційним судом перевіряючи мотиви з яких виходив суд першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив вірний висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з яким погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 169437 від 09.11.2024 року відповідно до якого встановлено, що 09.11.2024 о 01 год. 20 хв., громадянка ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Одесі по вул. Катериненській, 4 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager та в медичному закладі відмовилась, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: відмова водія на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого поліцейськими встановлено ознаки алкогольного сп`яніння такі як: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації руху, нечітка мова (а.с.5).

Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, у результаті проведеного огляду поліцейськими були виявлені ознаки сп`яніння : запах алкоголю з порожнини рота (а.с.6).

Відеозаписом, що міститься в матеріалах справи, відображені події, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме що транспортний засіб «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Одесі по вул. Катериненській, 4 зупинено уздовж правого краю проїжджої частини біля якого з боку робочого місця стоїть ОСОБА_1 . Надалі працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що в неї присутні ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, у зв`язку з чим поліцейським запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер. На таку пропозицію поліцейського, остання з початку відмовилась. Надалі поліцейськими було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер. На що ОСОБА_1 повідомила, що не має довіри до газоаналізатора Драгеру наявного у поліцейських. Крім цього поліцейські повідомляли, що до газоаналізатору Драгер наявниго у даного екіпажу патруля є в наявності відповідні сертифікати якості. В подальшому працівниками поліції повідомлено ОСОБА_1 , що вона має право пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, та роз`яснено особливості проходження такого огляду. На що ОСОБА_1 не надавала чіткої відповіді поліцейським. В подальшому працівниками поліції декілька разів пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки так і в медичному закладі, на що ОСОБА_1 не давала чіткої відповіді, та пояснювала, що вона з дитиною хоче скоріше потрапити до дому. Апеляційний суд бере до уваги, що поліцейським неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу - газоаналізатору «Драгер», а після того як водій ОСОБА_1 не виявила бажання проходити такий огляд, що виразилось в системному ухиленні від пропозиції поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупиники так і в медичному закладі, який суд сприймає як висловлення фактичної відмови від цього огляду. Також відеозапис містить фіксацію обставин про оформлення поліцією матеріалів про адміністративне правопорушення, а саме складення процесуальних документів та ознайомлення із ними ОСОБА_1 та роз`яснені наслідки відмови. Апеляційним переглядом встановлено, що відеозапис стосовно фіксування адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП є своєї сукупності з іншими доказами повним, змістовим та дає можливість об`єктивно надати правову оцінку щодо події, яка відбулася 09.11.2024 о 01 год. 20 хв за участю водія ОСОБА_1 по вул. в м. Одесі по вул. Катериненській, 4.

Окремо апеляційний суд зазначає, що на відеозаписі встановлено наявність разом з ОСОБА_1 особи чоловічої статі, особу які поліцейські встановлювали, але ж жодних заяв, клопотань, пояснень, щодо керування ОСОБА_2 вищевказаним транспортним засобом не заявлялось, як і не заявлялось ОСОБА_1 ..

Сукупність вищевказаних доказів підтверджують те, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та на вимогу поліцейського фактично своїми діями та поведінкою відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що у справі відсутні належні та допустимі докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає такі доводи не слушними, адже, як вбачається з наявного відеозапису, який розпочинається з того, що транспортний засіб «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Одесі по вул. Катериненській, 4 зупинено в уздовж правого краю проїжджої частини, із увімкненими світловими приладами, біля якого з боку робочого місця стоїть ОСОБА_1 , яка не заперечувала відсутності факту керування, яка не зазначала, що транспортним засобом керував її чоловік ОСОБА_2 , що за сукупністю наявних на відеозапису фактів, а також не ознайомлення ОСОБА_3 з протоколом про адміністративне правопорушення під особистий підпис, не висуваючи жодної незгоди з інкримінованим правопорушенням доводить про наявність вини ОСОБА_3 ..

Щодо доводів апеляційної скарги, що поліцейськими належним чином не зафіксовано на відеозаписі наявному в матеріалах справи факту керування та зупинки ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає їх такими, що вони не спростовані жодними та належними доказами у справі, так як дії поліцейських не оскаржувались у встановленому законом порядку, до того ж як було зазначено вище, відеозапис разом із сукупністю інших доказів у справі у повній мірі доводить наявність вини ОСОБА_1 у вчиенні інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Стосовно версії сторони захисту, якій судом першої інстанції надано належної процесуальної оцінки, що автомобілем керував чоловік останньої, але так як була коменданська година, ОСОБА_1 переживала, що її чоловіка заберуть до ТЦК, що підтвердив під час допиту в якості свідка в суді першої інстанції ОСОБА_2 , апеляційний суд з огляду на те, що відеозапис наявний в матеріалах справи не містить жодних пояснень працівникам поліції з боку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 такої версії розвитку подій, на місці зупинки є суперечливими з версією пояснень наданим в суді першої інстанції, а тому апеляційний суд вважає такі доводи не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції належним чином не оцінено показань наданих ОСОБА_2 під час допиту в суді першої інстанції, апеляційний суд вважає не слушними, адже судом першої інстанції в оскаржуваній постанові чітко зазначалось, що такі пояснення суперечать відеозапису наявному в матеріалах справи, а також те , що вони спрямовані на ухилення від відповідальності, крім цього апеляційний суд зазначає, що виходячи з дослідження матеріалів справи, наданих пояснень в суді першої інстанції ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що вони є чоловіком та жінкою, то апеляційний суд вважає, що пояснення ОСОБА_2 не є повним, об`єктивним та допустимим доказом у справі у зв`язку з тим, що є сімейною парою, тому до таких пояснень апеляційний суд ставиться критично, та не може їх прийняти, крім цього зазначає, що жодних інших доказів в підтвердження таких пояснень ОСОБА_2 ні в суді першої інстанції ні під час апеляційного перегляду не додавалось, хоча сторона захисту не була позбавлена можливість на їх відшукування.

Досліджені та перевірені судом обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, а саме - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п. 1.3 ПДР).

Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати).

Отже, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими в їх сукупності та з точки зору їх достатності під час розгляду матеріалів адміністративної справи.

Доводи ж апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди сторони захисту зі складенням щодо ОСОБА_1 протоколу та ухваленням постанови судом.

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови суду і закриття провадження по справі з наведених в апеляції мотивів апеляційний суд не вбачає, а тому вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Караштефана Олександра Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 03.04.2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 09 червня 2025 року.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.В. Кострицький