490/3749/25 від09.06.2025
н/п 3/490/1869/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2025 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Лященко В.Л., при секретарі Спінчевській Н.О., за участі прокурора Вільчака З.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справи про адміністративні правопорушення, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Миколаївській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до наказу №88 о/с від 01.11.2022 ОСОБА_1 було призначено на посаду реєстратора медичного медичної (військово-лікарської) комісії державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області».

Таким чином, обіймаючи вищевказану посаду, ОСОБА_1 є суб`єктом на якого поширюється дія пп. «г» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон) та юридична відповідальність за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією.

Після цього, ОСОБА_1 будучи звільненою із займаної посади з 30.01.2024 зобов`язана була подати декларацію з позначкою «я припинив(ла) виконувати функції держави або органу місцевого самоврядування» (після звільнення) за 2024 рік, особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування у термін не пізніше 31.03.2025.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, «після звільнення» подала лише 03.04.2025, чим допустила порушення встановленого строку подання електронної декларації.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Прокурор в судовому засіданні вказав, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-6 КУпАП, про що свідчать докази, наявні в матеріалах справи, а тому просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні вказаних правопорушень.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнала. Зазначила, що у час необхідний для подання декларацій знаходилася на території України, обґрунтованих підстав для неможливості подання декларацій вчасно, не було. Проте, вона формувала дані для декларації та вважала, що подала декларацію вчасно, однак через непорозуміння чи через техничну помилку, не відправила її.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до змісту вимог ст. 245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити дані, необхідні для вирішення адміністративної справи, зокрема, про місце, час вчинення та суть правопорушення, спричинену матеріальну шкоду, а також про свідків і потерпілих. Тому предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до підпункту 1 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, щорічна декларація суб`єкта декларування подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Відповідно до абз.1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до абз.2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції»,Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до пункту 5 ч. 1 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти; ч. 5 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», - нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Нормативно-правові акти Національного агентства після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях. Нормативно-правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

Указом Президента України від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації на території України введено воєнний стан який діє до теперішнього часу.

У зв`язку з чим НАЗК відповідно до роз`яснень від 07.03.2022 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю в умовах воєнного стану (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента, проведення перевірок)», які розроблені з урахуванням положень Закону України від 03.03.2022 № 2115-ІХ «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» - відтерміновано обов`язок подання декларації.

Відповідно ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» від 20.09.2023 № 3384-ІХ, який набрав чинності 12.10.2023 та яким відновлено обов`язок декларування.

Так, прикінцевими положеннями Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до ст. 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31.01.2024.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Указом Президента України від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації на території України, введено воєнний стан який діє до теперішнього часу.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» від 20.09.2023 № 3384-IX, який набрав чинності 12.10.2023, відновлено декларування та функції НАЗК, а пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» доповнено словами "особовий склад штатних військово-лікарських комісій". Тобто з 12.10.2023 нормами пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» до суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону, віднесено й особовий склад штатних військово-лікарських комісій.

Таким чином, посада - реєстратор медичний медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області» відноситься до суб`єктів, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції». Під терміном «суб`єкти декларування», за абз. 16 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», визначено - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Отже, посада - реєстратор медичний медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області» зобов`язує подавати декларацію відповідно до Закону України «Про запобігання корупції».

Нормами абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Роз`ясненнями НАЗК щодо фінансової доброчесності «Застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку)» зазначено, що суб`єктами, на яких поширюється дія Закону, є: особовий склад штатних військово-лікарських комісій (ВЛК) (пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3Закону); голови та члени експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи, а також голови, їхні заступники, члени та секретарі позаштатних постійно діючих військово-лікарських (ВЛК) і лікарсько-льотних комісій (ЛЛК), які при цьому не є особами, зазначеними у п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону (пп. «г» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону). Декларантами є всі особи, які входять (призначені / відряджені) до складу відповідних комісій/включені до Переліку лікарів, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи у складі експертних команд (Перелік лікарів), згідно з організаційно-розпорядчими документами, незалежно від фактичного виконання функцій голови/члена/секретаря комісії тощо, а також від строку перебування в складі відповідної комісії/у Переліку лікарів (у т.ч. які залучені до роботи на правах членів). Норми ч. 5 ст. 45 Закону не поширюються на голів та членів експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи та військово-лікарських комісій (ВЛК), а також голів та членів медико-соціальних експертних комісій (МСЕК), осіб, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням повноважень голови або члена медико-соціальної експертної комісії (ч. 5 ст. 45, абз. 1 п. 2-17 розд. ХІІ «Прикінцеві положення» Закону).

Подання декларацій головами та членами МСЕК, особами, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням повноважень голови або члена МСЕК, і більше не є суб`єктами декларування за іншою посадою чи статусом (п. 2-17 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону) - особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням повноважень голови або члена МСЕК в період з 01.01.2024 по 31.03.2024 включно, і при цьому вони не є суб`єктами декларування за іншою посадою / статусом (наприклад, не є керівником лікарні), зобов`язані подати щорічну декларацію з позначкою «я продовжую виконувати функції держави або місцевого самоврядування» за 2023 рік та декларацію при звільненні з урахуванням особливостей, викладених у відповіді на запитання 4 цих Роз?яснень, а також щорічну декларацію з позначкою «я припинив(ла) виконувати функції держави або органу місцевого самоврядування» (після звільнення) за 2024 рік.

Враховуючи вищезазначене, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення № 17 від 13.05.2025 року, яким встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;

- поясненнями ОСОБА_1 від 12.03.2025, згідно яких нею був пропущений строк подачі декларації типу «після звільнення» у зв`язку з власною неуважністю;

- наказом №88 о/с від 01.11.2022 про призначення ОСОБА_1 на посаду реєстратора медичного медичної (військово-лікарської) комісії державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Миколаївській області»;

- наказом №24-о/с від 30.01.2024 про звільнення ОСОБА_1 із вказаної посади;

- витягом з Єдиного державного реєстру декларацій, згідно якого вбачається, що ОСОБА_1 декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік з позначкою «я припинив(ла) виконувати функції держави або органу місцевого самоврядування» (після звільнення), подала 03.04.2025 о 21 годині 19 хвилин;

- рапортом оперуповноваженого УСР в Миколаївській області ДСР Національної поліції України від 13.05.2025 про виявлення правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП, вчиненого ОСОБА_1 .

Наведені докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в судовому засіданні. При цьому дані, які б спростовували чи ставили під сумнів досліджені докази, вказували про порушення вимог КУпАП України під час їх отримання, у справі відсутні і не встановлені.

Відповідно до абзацу 9 підпункту 1 пункту 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» під поважними причинами несвоєчасного подання декларації слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою.

Положеннями, викладеними Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 22.05.2017 року за №223-943/0/4-17, визначено, що невжиття заходів суб`єктом декларування щодо своєчасності отримання електронного ключа, відомостей про склад сім`ї, їх доходи та інших необхідних даних для заповнення декларації, не може визнаватися реабілітуючою обставиною та поважною причиною для несвоєчасного подання декларації.

Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми неправомірними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме «щорічної» за 2024 рік особи, що припинила виконувати функції держави або органу місцевого самоврядування, а саме "після звільнення".

При визначені міри адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 суд враховує характер правопорушень, обставини справи щодо місця, часу правопорушень, і їх наслідків, ступінь вини правопорушника, його майновий стан.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, судом не встановлено.

При цьому, як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_1 було лише на 3 дні порушено строк подання декларацій особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, а саме "після звільнення" за 2024 рік. В матеріалах справи відсутні докази які б доводили умисел або бажання ОСОБА_1 на приховання будь-яких доходів та майна набутого за час декаларування.

Одним із принципів реалізації гуманістичних проявів у правовому регулюванні суспільних відносин в Україні є можливість звільнення правопорушника від юридичної відповідальності на підставі визнання уповноваженими посадовими особами вчиненого ним протиправного діяння малозначним для суспільства.

Згідно ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Разом з тим, враховуючи, що обов`язок щодо своєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 виконала із незначним запізненням (порушення строку подання декларацій на 3 дні), негативні наслідки від її дій не настали, вказаним правопорушенням не завдано значної шкоди державним чи суспільним інтересам, зважаючи на дані про її особу, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, а також те, що матеріали справи не місять жодних даних, які безпосередньо, поза розумним сумнівом вказували б на наявність у неї умислу на порушення вимог фінансового контролю чи переслідування будь-якого іншого корупційного інтересу, суд вважає, що вчинене правопорушення можна визнати малозначним, внаслідок чого, відповідно до вимог ст.22 КУпАП, звільнити її від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, оскільки таке буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження, виноситься постанова про закриття справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

На підставі ст.22 КУпАП, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя В.Л.Лященко