Справа № 132/2830/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2025 року Калинівський районний суд Вінницької області Аліменко Ю. О.,

розглянувши матеріали, що надійшли від БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий,

за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Калинівського районного суду Вінницької області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 119311 від 29.08.2024 р., 29.08.2024 року о 01 год. 10 хв. в м. Калинівка, вул. Незалежності, 74 Вінницької області водій ОСОБА_1 керував т/з «Honda Accord» н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме : розширені зіниці очей які не реагують на світло, поведінка що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у повному обсязі на місці зупинки т/з, при безперервній відеофіксації на портативні відеореєстратори № 471656, 476865, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєному не визнав, пояснив що, 29.08.2024 р. близько 01:00 год. в м. Калинівка по вул. Незалежності, перебував у своєму автомобілі та до нього під`їхали працівники поліції на службовому автомобілі, перевірили його документи та запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, від проходження якого він не відмовлявся, пояснив працівникам поліції, що являється військовослужбовцем та бажає пройти огляд на стан спяніння пізніше, в присутності працівників ВСП. Проте працівники поліції його пояснення до уваги не взяли, та почали складати відносно нього протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, з яким його не ознайомили, тому про його наявність він дізнався пізніше. Просив закрити справу в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 119311 від 29.08.2024 р., вбачається, що 29.08.2024 року о 01 год. 10 хв. в м. Калинівка, вул. Незалежності, 74 Вінницької області водій ОСОБА_1 керував т/з «Honda Accord» н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме : розширені зіниці очей які не реагують на світло, поведінка що не відповідає обстановці, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у повному обсязі на місці зупинки т/з, при безперервній відеофіксації на портативні відеореєстратори № 471656, 476865, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із матеріалів справи вбачається, що доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного правопорушення, окрім зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 119311 від 29.08.2024 р., є направлення на огляд водія від 29.08.2024, рапорт працівника поліції від 29.08.2024 та відеозапис з нагрудних камер працівників поліції.

Судом досліджено відеозапис з нагрудних бодікамер працівників патрульної поліції, який наявний в матеріалах справи та на якому зафіксовано, як працівники поліції підходять до автомобіля який припаркований на узбіччі дороги, просять чоловіка який знаходиться на водійському місці надати їм посвідчення водія та запитують чи не являється він військовослужбовцем, на що останній вказує, що являється та пропонує надати відповідні документи . Після встановлення особи водія працівники поліції вказують ОСОБА_1 , що в нього наявні ознаки наркотичного сп`яніння, тому йому потрібно пройти медичний огляд, від проходження якого ОСОБА_1 не відмовлявся та просив пройти його пізніше. Після цього на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП за відмову від проходження огляду. Представників ВСП на місце події працівники поліції не викликали, посвідчення водія у ОСОБА_1 не вилучалось.

Суд звертає увагу, що відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є особа, яка керує транспортним засобом. Отже доведеність факту керування транспортним засобом особою, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, є обов`язковим та визначальним.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні Касаційного адміністративного судув складі Верховного Суду № 404/4467/16-а від 20.02.2019 зазначено, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Відповідно до п 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, під час дослідження відеозапису події, що мала місце 29.08.2024 р. о 01:10 год. за участі ОСОБА_1 судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів належної відеофіксації технічними засобами факту керування останнім автомобілем, що є обов`язковою умовою для висування поліцейським вимоги особі пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного або наркотичного сп`яніння.

Відеозапис із нагрудних камер поліцейських розпочинається з моменту, коли працівники поліції підходять до припаркованого автомобіля в якому перебуває ОСОБА_1 .

Будь-яких інших доказів, які б підвереджували керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 суду надано не було.

Крім того, деякі з фрагментів вказаного відеозапису поганої якості, на частині відео взагалі видно тільки дах автомобіля, біля якого перебувають працівники поліції та ідентифікувати особу яка перебуває в автомобілі неможливо.

Під час підготовки справи до розгляду судом було зроблено запит до БПП з обслуговування Хмільницького району для надання копії відеозапису належної якості, проте повторно наданий на запит суду відеозапис аналогічний тому що вже містився в матеріалах справи.

Отже, сукупність доказів не підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відтак, наявний в матеріалах справи протокол не є підтверджуючим доказом скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не відповідає дійсним обставинам справи, які були встановлені судом при дослідженні матеріалів справи.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

В рішенні від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» Європейського суду з прав людини, зазначено, що доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що матеріалами справи не підтверджено поза розумним сумнівом того, що ОСОБА_1 у день, час та у місці, зазначеному у протоколі про адміністративне правопорушення, керував транспортним засобом. За відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, у розумінні диспозиції ч. 1 ст.130КУпАП він не є суб`єктом правопорушення, а тому в його діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що під час розгляду справи не доведено, що в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 130, 247, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Ю.О. Аліменко