Справа № 734/1643/25 Головуючий у 1 інстанції Бараненко С. М.
Провадження № 33/4823/489/25
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

Розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 08 травня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, із середньо-спеціальною освітою, неодружений, має доньку 16 років, фактично проживає по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору.

Як установив суд, 30 березня 2025 року о 14 год. 49 хв. на автодорозі М01 Київ-Чернігів-Нові Яриловичі, в с. Кіпті, 97 км, Чернігівського району Чернігівської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21043, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. На порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога Козелецької ЛІЛ в Чернігівській області водій відмовився на ПВ 471867.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження в справі щодо нього закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, мотивуючи тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам, які вказують на те, що його автомобіль був зупинений без будь-яких на те підстав з грубим порушенням працівниками поліції вимог ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію».

Так, законодавець не наділяє працівника поліції а ні правом, а ні обов`язком щодо зупинки транспортних засобів з метою перевірки щодо перевезення незаконно-обмежених предметів по території України. Крім того, до матеріалів справи працівниками поліції не долучено постанови про вчинення ним іншого адміністративного правопорушення, в якому було б відображено причину зупинки транспортного засобу.

З відеозапису бодікамери убачаються грубі порушення ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», що вказує на незаконні дії поліцейських щодо зупинки його транспортного засобу.

Проїжджаючи блок-пост в населеному пункті Кіпті Чернігівської області 30 березня 2025 року, він рухався в колоні машин на невеликій швидкості, не порушуючи Правил дорожнього руху. При цьому, з відеозапису убачається, що фари його автомобіля світяться, вони цілі, бампер автомобіля не пошкоджений. Під час зупинки автомобіля поліцейський сказав, що розбита фара, а в рапорті зазначив про пошкодження переднього бампера, що не відповідає дійсності. Після того, як попросили вийти з машини, то звинуватили у тому, що він вживав алкогольні напої, після того як він подихав в обличчя поліцейському, не відчувши запах алкоголю, його почали звинувачувати у вживанні наркотичних засобів, зазначали про порушення його мови та почервоніння обличчя, що суперечить відеозапису, з якого видно, що це не так.

Поліцейський запропонував проїхати до медичного закладу, на що він не відмовлявся, але згодом відмовився оскільки запідозрив те, що його відвезуть не до лікарні, а до ТЦК та СП для проходження ВЛК, щоб відправити до лав ЗСУ. Після цього в нього почали труситись руки і він відмовився будь-куди їхати, бо переживав за своє життя, не зважаючи на те, що знятий з військового обліку 17 лютого 2024 року наказом МОЗ №684-2017.

Оскільки його були зупинено з порушеннями вимог ч. 1 ст. 35 КУпАП, то за правилами «плодів отруйного дерева» всі подальші дії працівників поліції слід вважати незаконними, як їх вимогу пройти огляд на визначення стану сп`яніння при тому, що вказані ними ознаки не відповідали дійсності.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, пояснюючи, що відвозив батьків у село, його без будь-яких ознак звинуватили, що він п`яний, а потім під дією наркотичних засобів. Він фактично не знав, що йому робити і як протистояти сваволі поліцейських.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на ознаки алкогольного сп`яніння водія вказують: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

У той час як ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння, за виключенням запаху алкоголю з порожнини рота, звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Описані в Інструкції ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння водія повинні бути очевидними, а не удаваними, як у даному випадку.

З матеріалів справи убачається, що автомобіль ВАЗ 21043, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 рухається через стаціонарний пост в населеному пункті Кіпті Чернігівського району та області. Автомобіль рухається повільно, з визначеною для проїзду блок-посту швидкістю. При цьому, з відеозапису чітко вбачається, що передня частина автомобіля ні його фари, ні передній бампер, будь-яких видимих та значних пошкоджень не мають, як того і вимагають Правила дорожнього руху, в автомобілі увімкнене ближнє світло фар.

По-перше, з відеозапису убачається, що після зупинки автомобіля поліцейський повідомляє водію, що в автомобілі розбита передня ліва фара і її належить замінити. Однак, відеозапис в цій часині суперечить рапорту працівника поліції ОСОБА_2 , з якого убачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» через пошкодження переднього бамперу транспортного засобу. Такі суперечності вказують на обґрунтованість доводів апелянта та свідчать про безпідставність зупинки автомобіля під його керуванням, з надуманих підстав та вказівкою на пошкодження транспортного засобу, які насправді відсутні.

Працівниками поліції не було задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення водієм таких положень Правил дорожнього руху, які б відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , у зв`язку із чим, всі наступні вимоги працівників поліції водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

По-друге, після відповіді на питання про те, що ОСОБА_1 в автомобілі заборонених речей не перевозить, йому було запропоновано вийти з автомобіля та пройти огляд на стан сп`яніння. При цьому, поліцейський взагалі не вказує на визначення якого з двох станів сп`яніння має пройти огляд водій, не зазначено на підставі яких ознак, визначених Інструкцією, поліцейський прийшов до висновку, що особа перебуває у стані сп`яніння та якого саме сп`яніння адже ознаки наркотичного та алкогольного сп`яніння є різними.

Після того, як ОСОБА_1 на вимогу поліцейського видихнув повітря в його бік, поліцейський вказав на те, що вбачає у водія ознаки наркотичного сп`яніння, не вказавши які саме. На питання поліцейського водій неодноразово надав відповідь про те, що взагалі не вживає алкоголь та наркотичні речовини.

Після ретельного перегляду відеозапису, видно, що під час спілкування з поліцейським біля автомобіля на місці зупинки, ОСОБА_1 дивився на годинник вказуючи на те, що не має часу, оскільки йому ще треба встигнути доїхати до м. Києва, підіймаючи руку, щоб подивитись час, відеокамерою чітко зафіксовано руку водія жодного тремтіння пальців рук або руки не зафіксовано.

Отже, на місці зупинки автомобіля у водія ОСОБА_1 не виявлено жодних ознак сп`яніння, про їх наявність повідомлено, але які це ознаки поліцейський так і не вказує.

По-третє, з невідомих причин, адже ніщо не перешкоджало поліцейському визначити ознаки сп`яніння водія на місці зупинки автомобіля, ОСОБА_1 запропоновано пройти до стаціонарного пункту поліції, на що він погодився. Вже коли він перебував у приміщенні, йому запропонували підняти руки та виявили незначне тремтіння пальців рук, чого не було зафіксовано на місці зупинки водія, що підтверджує доводи апелянта про те, що на той час він вже розхвилювався, оскільки поспішав та боявся, що замість лікарні його доставлять до ТЦК та СП.

Жодних інших ознак, про які вказано у протоколі - порушення мови та почервоніння обличчя, та які назвав поліцейський, на відеозапису не зафіксовано. ОСОБА_1 спілкується з працівниками поліції спокійно, мова його не порушена (не сповільнена, не пришвидшена), він звертається до поліцейського з логічними питаннями, пояснює ситуацію та вказує на причини відмови від проходження огляду, вкотре повідомляє про те, що вже тривалий час з 2016 року не вживає алкоголь та ніколи не вживав інші речовини.

Аналіз переглянутого відеозапису свідчить про упередженість дій поліцейських, які вимагаючи від водія дотримання вимог законодавства, самі нехтували цими вимогами, не зважали на те, що окрім права вимагати (при тому, що таким правом вони наділені виключно за умови, що такі вимоги є законними та ґрунтуються на об`єктивних даних), вони наділені ще й рядом обов`язків, як то обов`язку повідомити причину зупинки (в даному випадку причина зупинки відсутня, адже технічних пошкоджень, про які вказано у рапорті на відеозапису, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 не має), підстави, які дають право судити, що особа перебуває одночасно у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, які мають бути реальними, а не надуманими, як у даному випадку, коли водію на місці зупинки не було повідомлено про жодну ознаку будь-якого з видів сп`яніння, але при цьому запропоновано пройти огляд, при чому, невідомо який огляд, де він мав бути проведений та на визначення якого стану сп`яніння.

Більш того, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення та направленні на огляд водія ознаки наркотичного сп`яніння, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, спростовуються наявним у матеріалах відеозаписом, а зафіксована цим записом поведінка поліцейського, вказує на те, що його дії були направлені на оформлення матеріалів чи то про перебування особи у стані сп`яніння, чи то за відмову від проходження огляду на визначення такого стану, при цьому, взагалі неважливо на визначення алкогольного чи наркотичного сп`яніння, адже завбачливо поліцейським взагалі не називались ознаки сп`яніння, які на його думку були виявлені у водія, та не вказувався стан сп`яніння, чи наркотичний чи алкогольний, і лише після того, як поліцейський встановив, що від водія не відчувається запах алкоголю, він прийшов до висновку про те, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння, однак, знову ж таки, ознаки такого сп`яніння не називались, аж до того моменту, поки водій не пройшов до приміщення, хоча витягнути перед собою руки, водій міг і на місці зупинки, для цього не було необхідності проходити в будь-яке інше місце.

За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення, в якому вказані відомості, що не підтвердилися під час судового розгляду, не може бути єдиним та беззаперечним доказом винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення при тому, що рапорт поліцейського Ковальчука М. В. взагалі не приймається до уваги, як доказ у провадженні, адже вказані у ньому відомості щодо пошкоджень автомобіля, суперечать тим пошкодженням, про наявність яких вказав поліцейський під час зупинки автомобіля, а відеозаписом взагалі не підтверджено наявність будь-яких пошкоджень на автомобілі під керуванням ОСОБА_1 ..

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Якщо проведення медичного огляду пропонувалося працівником поліції без явних на те причин, описані ознаки наркотичного сп`яніння, не відповідають фактичному стану водія, винуватість водія автомобіля в порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху поза розумним сумнівом не може вважатись доведеною.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали (відеозапис, довідка про отримання посвідчення водія та рапорт поліцейського, який визнаний судом не належним доказом через наявні у ньому суперечності) не містять доказів того, що ОСОБА_1 був відсторонений від керування автомобілем.

Недоведеність вини особи, відповідно до ст. 9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції не забезпечив повноту, всебічність і об`єктивність судового розгляду та дійшов висновку, який суперечить фактичним обставинам справи та положенням законодавства, тому судове рішення не може вважатись обґрунтованим і законним.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 247, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 08 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях події та складу правопорушення.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець