Справа №: 398/1899/25
провадження №: 3/398/738/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

"03" червня 2025 р. м. Олександрія

Cуддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Шинкаренко І.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 288031 від 01 квітня 2025 року цього дня о 20 год. 05 хв. у Кіровоградській області, м. Олександрії, по пр. Соборному, 79, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_2 , та не дотримався безпечного бокового інтервалу, не слідкував за дорожньою обстановкою, допустив наїзд на транспортний засіб, що стояв, Mercedes Benz, державний номерний знак НОМЕР_3 , внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Травмованих немає.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 288036 від 01 квітня 2025 року цього дня о 20 год. 05 хв. в Кіровоградській області, м. Олександрії, пр. Соборному, 79, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Megane, державний номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законодавством порядку на місці за допомогою газоаналізатора алкотест драгер 6820 arlj 0491 від 01 квітня 2025 року о 20 год. 23 хв. результат огляду становить 2,81 проміле. Водій від керування транспортного засобу відсторонений.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненому правопорушенні за ст. 124 КУпАП визнав, винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, заперечив. Пояснив, що того дня його малолітня дитина разом з дружиною перебували у лікарні і він мав необхідність відвезти їм ліки, тому довелося сісти за кермо у нетверезому стані. Раніше жодного разу до адміністративної відповідальності не притягувався. Перед виїздом в той вечір, вдома, зробив тест на стан алкогольного сп`яніння, що показав на допустимість перебування за кермом. Натомість алкотестр у працівників поліції працював некоректно, значно завищений показник результату алкотестеру.

Його захисник адвокат Ковальова Т.Ю. у судовому засіданні наполягала на закритті провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП посилаючись, зокрема, на обставини, викладені у письмових поясненнях. Згідно з письмовими поясненнями 01.04.2025 року близько 20:05 год., ОСОБА_1 дійсно перебував за кермом автомобіля Renault Logan, д.н.з. НОМЕР_2 та керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки він діяв в умовах крайньої необхідності та був змушений сісти за кермо автомобіля, через наступні обставини. Станом на 01.04.2025 року дружина ОСОБА_1 ОСОБА_2 та їхній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували разом на лікуванні з діагнозом: ІРВІ. Гострий фарингіт. Бронхіт, про що додала відповідні медичні довідки. У сина ОСОБА_3 , який перебував на лікуванні в КП «Дитяча міська лікарня» в м. Олександрія, 01.04.2025 року через бронхіт та 2-бічну пневмонію суттєво погіршився стан самопочутття і йому терміново потрібні були ліки, яких не було на території лікарні, тому дружина ОСОБА_1 змушена була попросити чоловіка знайти та привезти потрібні ліки, адже від цього залежав стан їх дитини. Самостійно дружина не могла цього зробити, адже вона також перебувала в хворобливому стані та весь час була поруч з їх сином, який перебував на лікуванні з 20.03.2025 року, через тяжку хворобу. З огляду на те, що ОСОБА_1 єдиний хто міг допомогти своїй дружині та сину, чоловік з метою оперативного надання допомоги взяв автомобіль та поїхав до своєї сім`ї. Варто зазначити, що чоловік мав діяти швидко, вчасно знайти необхідні ліки до закриття аптек, які найдовше працюють в м. Олександрії до 21:00 год., тому час був обмежений для вчинення вищеозначених дій, які потрібно було виконати терміново. Також зазначає, що ОСОБА_1 вважає, що покази «Драгер» 6820 є занадто завищеними та наявна необхідність у витребувані певної інформації по даному приладу, через те, що на момент перевірки його на стан алкогольного сп`яніння, прилад здійснював роботу некоректно. З відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 зміг продути «Драгер» 6820 лише з 5-го разу, до зазначеного моменту прилад не спрацьовував та не міг належним чином показати результат проведення перевірки на стан алкогольного сп`яніння.

Допитана у судовому засіданні свідок - дружина ОСОБА_1 ОСОБА_2 у судовому засіданні надала пояснення, згідно з якими вона дійсно разом із сином 01.04.2025 року перебували на стаціонарному лікуванні близько тижня, син важко переносив хворобу, почував себе погано, призначені лікарем ліки закінчувались, тому близько 18-19 години вона зателефонувала чоловіку, повідомила про необхідність придбати ліки. Оскільки вона не хотіла залишати дитину саму в лікарні, а також мала погане самопочуття через хворобу, тож попросила чоловіка ОСОБА_1 привезти їм призначені ліки, інших осіб до яких можна було звернутись за допомогою не було. Разом з тим, на запитання судді, пояснила, що змін у лікуванні того дня у них не відбулося, різкого погіршення самопочуття дитини також не було, син був постійно кволий та мав хворобливий стан. Чоловік не повідомив, що вживав алкоголь в цей вечір.

Вислухавши пояснення осіб, котрі беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази в їх сукупності, суддя дійшов наступних висновків.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В своєму рішенні від 29 червня 2007 року по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортним засобом є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до положень п. 1.10 ПДР України безпечний інтервал це відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху

Разом з тим, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою адміністративну відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Пунктом 2.9.а Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, постанові Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (далі-Порядок), Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі-Інструкція).

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 2 Порядку передбачено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно з п. 4 Порядку огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

За змістом п. 3 Розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п. 3 Порядку огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Пунктом 10 розділу ІІ Інструкції передбачено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними у справі доказами: протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 288031 від 01 квітня 2025 року та ЕПР1 № 288036 від 01 квітня 2025 року, які складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП та в яких розкрито суть адміністративних правопорушень; схемою місця ДТП від 01 квітня 2025 року, яка сталася за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, пр. Соборний, 79; письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_4 від 01 квітня 2025 року; результатом тестування технічного приладу Drager № ARJL-0491 від 01 квітня 2025 року, тест № 2156, де зазначено наявність 2,81 проміле алкоголю; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, де зазначено позитивний результат тестування у виді 2,81 проміле алкоголю; відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейського , що є додатком до протоколів серії ЕПР1 № 288031 від 01 квітня 2025 року та ЕПР1 № 288036 від 01 квітня 2025 року.

Під час розгляду справи, з долученого до її матеріалів відеозапису, котрий був досліджений у судовому засіданні, встановлено, що поліцейські прибули на місце скоєння ДТП за участю двох автомобілів та під час спілкування з її учасниками, зокрема з ОСОБА_1 , поліцейський запропонував йому пройти огляд на місці із використанням технічного приладу «Драгер», оскільки ОСОБА_1 є учасником ДТП та у нього вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння, які самим ОСОБА_1 не заперечувалися. ОСОБА_1 погодився на проходження огляду. Після декількох спроб приладом здійснено успішний забір повітря та виведено на дисплей результат тестування 2,81 проміле алкоголю у повітрі, що видихається. Незгоди із зазначеним результатом ОСОБА_1 на місці ДТП не висловлював. Після цього відносно ОСОБА_1 складено протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо аргументів сторони захисту про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки він діяв а умовах крайньої необхідності та щодо технічного стану приладу «Драгер» суддя зазначає наступне.

Суддя критично оцінює твердження, що керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння було зумовлене саме необхідністю доставлення дитині ліків, попри надані медичні довідки, з огляду на наступне.

Згідно ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Так, в постанові від 21 грудня 2018 року в справі № 686/5225/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зауважив, що Стан крайньої необхідності виникає, коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує». Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Під час судового розгляду були досліджені докази, надані стороною захисту, зокрема, копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 27 грудня 2011 року, відповідно до якого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; копія довідки про консультацію лікаря терапевта від 01 квітня 2025 року, згідно з якою ОСОБА_2 встановлений діагноз ГРВІ, гострий фарингіт, надано рекомендації до лікування; копії виписок з медичної картки амбулаторного хворого за період з 06 березня 2025 року по 20 березня 2025 року; покази ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 .

Обґрунтовуючи стан крайньої необхідності, сторона захисту посилається на те, що ОСОБА_1 був вимушений у невідкладному порядку їхати до аптеки за ліками для своєї хворої дитини, яка перебувала у лікарні, проте відсутні підстави вважати, що єдиним способом усунення небезпеки могло бути керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Також суддя звертає увагу, що свідком ОСОБА_2 у судовому засіданні було надано пояснення, з яких не вбачається, що стан дитини різко погіршився та потребував нагальних дій щодо доставки ліків хворому задля уникнення небезпеки, що загрожує.

Крім того, відсутні дані, що ОСОБА_1 було вичерпано всі можливості щодо виклику альтернативних засобів транспорту та вжито інших заходів, зокрема, служби таксі, або звернення до інших осіб, які мають право керувати транспортними засобами.

Таким чином, матеріалами справи не підтверджено того факту, що ОСОБА_1 дійсно діяв в умовах крайньої необхідності, яка б усувала караність за вчинення правопорушення.

Разом із цим, суд враховує, що результат огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів склав 2,81 проміле, що значно перевищує встановлено законодавством норму. Це в свою чергу прямо вказує на небезпеку керування транспортним засобом в такому стані сп`яніння, при цьому створюючи потенційну загрозу як для водія, так і для інших учасників дорожнього руху.

Посилання адвоката щодо належності доказів у виді результатів тестування алкотестера «Драгер» судом оцінюються критично, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводився з використанням спеціального технічного засобу - газоаналізатора "Drager "Alcotest 6820".

Відповідно до інструкції з експлуатації газоаналізатора "Drager "Alcotest 6820", яка є у відкритому доступі в мережі Інтернет, особа, яку перевіряють, повинна забезпечувати необхідний мінімальний об`єм повітря (стандартне налаштування -1,2 л). Потік повітря, що видихується, повинен бути постійним протягом заданої мінімальної тривалості видиху (стандартне налаштування - 2 секунди). За необхідності можливо змінити налаштування параметрів об`єму і часу через меню. Дути повітря необхідно в мундштук якомога довше та повільно. Відбір проби повітря, що видихає особа, та результат тестування здійснюється даним приладом автоматично, у разі будь-яких порушень під час відбору пристрій зазначає про помилку.

Як вбачається із відеозапису подій, не зважаючи на надані працівником поліції вказівки щодо процедури проходження огляду, об`єм та потік повітря, що видихав ОСОБА_1 не дав можливості газоаналізатору з першої спроби сформувати результат тестування, натомість за декілька спроб прилад «Драгер» здійснив аналіз та на дисплей було виведено позитивний результат тестування 2,81 проміле. Разом з тим, наявність ознак алкогольного сп`яніння самим ОСОБА_1 також не заперечувалися, що, зокрема, зафіксовано на відеозаписі «NOR_000000_000000_1432_AA_N0006» о 20 год.19 хв.

Також з наданої Олександрійським РВП ГУНП в Кіровоградській області копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/1787, яке чинне до 15 травня 2025 року, вбачається, що газоаналізатор Alkotest 6820 № ARJL-0491 за результатами перевірки відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019. Межі допустимої абсолютної похибки (в інтервалі діапазону вимірювання від 0 до 0,4 ‰) - ± 0,04 ‰; відносної ( в діапазоні вимірювання понад 0,4 ‰) - ±10 %.

Постановою КМУ від 4 червня 2015 року № 374 «Про затвердження переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці» у п. 23 зазначено, що до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці належать газоаналізатори (в тому числі аналізатори вихлопних газів), газосигналізатори, які використовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, зокрема, у діяльності з контролю безпеки дорожнього руху та технічного стану транспортних засобів.

Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Відповідно до наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» для газоаналізаторів (в тому числі аналізатори вихлопних газів), газосигналізаторів встановлено міжповірочний інтервал в один рік.

З матеріалів справи встановлено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводився 01 квітня 2025 року, тобто в межах строку дії свідоцтва про повірку засобу вимірювальної техніки Alcotest 6820.

Відомостей, про те, що зазначений газоаналізатор 01 квітня 2025 року мав технічні несправності чи некоректну роботу, матеріали справи не містять.

За таких обставин, враховуючи те, що газоаналізатор Alcotest Drager 6820 своєчасно пройшов повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, підстав не довіряти його показанням немає, як і немає підстав для визнання недійсним чи неправдивим результату проведеного за його допомогою тесту на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 .

Враховуючи зазначене, суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов висновку про доведеність матеріалами справи вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження сторони захисту щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що зумовлені позицією захисту та бажанням уникнути адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, враховуючи характер правопорушень, часткове визнання вини, особу правопорушника, суддя вважає, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративні стягнення:

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП, яка є більш серйозною з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 грн 60 коп.

Керуючись ст. 124, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605 гривні 60 копійок.

Реквізити для сплати штрафу, назва платежу: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху; номер рахунку UA0011001; отримувач коштів: ГУК у Кіров.обл./Кіров.обл./21081300, код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 21081300; призначення платежу *; 121; код платника; ПІБ адмінштраф.

Реквізити для сплати судового збору Назва платежу: Сплата судового збору за рішенням суду про стягнення судового збору на користь держави; № рахунку: UA0026001; Назва одержувача коштів: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3-х місяців.

Суддя І.П. Шинкаренко