Справа № 305/1670/25
Номер провадження № 3/305/959/25 ПОСТАНОВА
04.06.2025 Суддя Рахівського районного суду Закарпатської області Марусяк М.О., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця смт. Битків, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, мешканця АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, -
за ч.1 ст.185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
23 травня 2025 року, близько 12 години 30 хвилин, прикордонним нарядом "Група реагування" у контрольованому прикордонному районі на напрямку прикордонного знаку №412, на відстані близько 23 000 метрів до державного кордону (територія Богданської селищної громади Рахівського району, Закарпатської області) був виявлений та затриманий ОСОБА_1 , який здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця держприкордонслужби під час безпосереднього виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону України, а саме: неодноразово повторювану законну вимогу старшого прикордонного наряду "Група реагування" лейтенанта ОСОБА_2 , пред`явити документи, що посвідчують особу відкрито відмовився виконувати та в подальшому чинив опір складу прикордонного наряду, чим порушив вимоги ч.2 ст.23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» та п. 10 Положення про прикордонний режим, затвердженого Постановою КМУ від 27.07.1998 № 1147, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В судовому засіданні ОСОБА_1 , вину свою у вчиненому правопорушенні не визнав, просив провадження у справі закрити на підставі п.1 ст 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП. Вказує на те, що злісної непокори не здійснював, а навпаки виконував всі вимоги військовослужбовця Держприкордонслужби, у тому числі надав документи, що посвідчують його особу. Раніше до адміністративної відповідальності не притягався. Посилається на те, що матеріали справи не містять доказів того, що під час затримання він здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Держприкордонслужби, а саме на неодноразову вимогу пред`явити документи, що посвідчують особу, не реагував та в подальшому чинив опір складу прикордонного наряду. Додані до протоколу докази є неналежними та недопустимими, оскільки не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даній справі, зокрема щодо обставини вчинення ним діяння, яке ставиться йому у провину.
Свідок, офіцер (оперуповноважений) прикордонного оперативно-розшукового відділу (з м.д. АДРЕСА_2 ) головного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_1 прикз - ОСОБА_3 , у судовому засіданні ствердив, що 23.05.2025, він виконував службові обов`язки у прикордонному наряді «Група реагування», близько 12 години 20 хвилин, прикордонним нарядом спільно з сектором кримінальної поліції Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області в н.п. Ясіня було зупинено автомобіль марки «Лексус», д.н.з. НОМЕР_2 в якому перебував громадянин ОСОБА_1 , який 23.05.2025, за грошову винагороду здійснив доставку громадянина ОСОБА_4 до с. Ділове, з метою незаконного переправлення останнього через державний кордон України. Після зупинки, вище зазначеного транспортного засобу на його вимогу пред`явити документи, що посвідчують особу та військово-облікові документи ОСОБА_1 відповів відмовою, при цьому поводив себе зухвало та нецензурно висловлювався у бік прикордонного наряду. В подальшому він повторив вимогу 3 рази, на що ОСОБА_1 продовжив відповідати відмовою. У зв`язку з відмовою ОСОБА_1 , він був змушений застосувати до нього заходи фізичного впливу та затримати.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка, дослідивши в повному обсязі встановлені на підставі поданих доказів обставини, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Приписами ст.280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винувата ця особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.
Суд, у відповідності до приписів ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №355578 від 23.05.2025, підтверджується те що, 23 травня 2025 року, близько 12 години 30 хвилин, прикордонним нарядом "Група реагування" у контрольованому прикордонному районі на напрямку прикордонного знаку №412, на відстані близько 23 000 метрів до державного кордону (територія Богданської селищної громади Рахівського району, Закарпатської області) був виявлений та затриманий ОСОБА_1 , який здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця держприкордонслужби під час безпосереднього виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону України, а саме: неодноразово повторювану законну вимогу старшого прикордонного наряду "Група реагування" лейтенанта ОСОБА_2 , пред`явити документи, що посвідчують особу відкрито відмовився виконувати та в подальшому чинив опір складу прикордонного наряду, чим порушив вимоги ч.2 ст.23 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» та п. 10 Положення про прикордонний режим, затвердженого Постановою КМУ від 27.07.1998 № 1147, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
З протоколу також вбачається, що зміст протоколу ОСОБА_1 доведений, права, передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому роз`яснені, про що свідчить підпис ОСОБА_1 . При цьому, ОСОБА_1 не заявляв клопотань про забезпечення йому захисника.
Вказані у протоколі обставини підтверджуються протоколом про адміністративне затримання від 23.05.2025; протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 23.05.2025; рапортом офіцера (оперуповноваженого) ПОРВ (з м.д. АДРЕСА_2 ) ГОРВ НОМЕР_1 прикордонного загону лейтенанта ОСОБА_5 ; витягом з книги прикордонної служби відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (тип В) з 10.00 по 14.00 23.05.2025; витягом з штатного списку персоналу відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (тип В) з 10.00 по 14.00 23.05.2025; фотосвітлини; письмовою заявою ОСОБА_1 від 23.05.2025, особистими та письмовими поясненнями ОСОБА_3 .
Так, відповідно до ч.1 ст.185-10 КУпАП, адміністративним правопорушенням вважається злісна непокора законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею, полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, а так само іншого умисного їх невиконання зазначених розпоряджень та вимог.
Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторюваних законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.
З урахуванням наведеного, заперечення ОСОБА_1 своєї винуватості не лише нічим не підтверджені, а як свідчать матеріали провадження, є такими, що направлені на підрив авторитету працівників Державної прикордонної служби України. На думку суду, такі є обраним способом захисту ОСОБА_1 .
Вищенаведені докази, які є належними та допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки сумнівів у їх достовірності чи порушень під час їх підготовки та збирання у ході розгляду справи судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.185-10 КУпАП, яке виразилося у злісній непокорі законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону.
Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин щодо ОСОБА_1 не встановлено.
З урахуванням наведеного, беручи до уваги тяжкість вчиненого адміністративного правопорушення, приходжу до висновку, що у відношенні ОСОБА_1 , слід обрати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, оскільки саме таке покарання буде достатнім для виховання ОСОБА_1 у дусі точного і неухильного додержання законів України та запобігання вчинення нових правопорушень.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП особа, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачує судовий збір у розмірі, визначений п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».
Згідно ч.4 ст.15 ЗУ "Про виконавче провадження" за рішеннями про стягнення в дохід держави коштів або вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави, прийнятими у справах про адміністративні правопорушення, та за рішеннями, прийнятими у кримінальних провадженнях, стягувачем виступає державний орган, який прийняв відповідне рішення або за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення. За рішеннями про стягнення судового збору, про накладення штрафу (як засобу процесуального примусу) стягувачем є Державна судова адміністрація України.
У зв`язку з наведеним, із ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України, слід стягнути судовий збір в сумі 605 гривень 60 копійок.
Керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винуватим за ч.1 ст.185-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ч.1 ст.307, ст.308 КУпАП, штраф має бути сплачений ним не пізніш, як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати, штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова суду підлягає негайному виконанню, після набрання законної сили.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Рахівського районного суду: М.О. Марусяк