Справа № 163/2621/24
Провадження № 3/163/202/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Павлусь О.С.

з участю представника Волинської митниці Кунєвої З.Ю.,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею матеріали справи за протоколом № 0389/20500/24 про притягнення до відповідальності за ст.485 МК України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, директора ТОВ «КРОСАВТО» (), що проживає по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора ТОВ «КРОСАВТО», через особу уповноважену на декларування товарів агента з митного оформлення ТОВ «МІ-7» ОСОБА_2 під час митного оформлення товарів: «Напівпричіп «BOLGAN L40», кузова НОМЕР_2 », «Напівпричіп «Schmitz CARGOBULL SKO 24/L», кузов НОМЕР_3 » вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів в загальній сумі 94 287,72 грн шляхом подання митному органу сертифікатів з перевезення товару EUR.1 від 08.05.2023 № PL/MH/AV 0007029 та від 25.05.2023 № PL/MH/AV 0007128, які містять неправдиві відомості щодо країни походження товару та стали підставою для неправомірного застосування преференційного режиму, заявленого в митних деклараціях типу ІМ40ДЕ за № 23UA90U0 від 24.05.2023, № 23UA77U5 від 30.05.2023, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.485 МК України.

ОСОБА_1 на розгляд справи в суд не з`явився, про причини неявки не сповістив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, жодних заяв чи клопотань не подав, свої права та інтереси доручив захищати захиснику ОСОБА_3 .

Адвокат Крючков В.О. електронною поштою надіслав клопотання про відкладення розгляду справи з причин неможливості прибуття до Любомльського районного суду через зайнятість у слідчих діях у м.Києві.

Підтверджуючих таке клопотання документів адвокат Крючков В.О. не подав, тому обґрунтованих підстав для відкладення розгляду справи не вбачається.

Крім цього, з матеріалів справи встановлено, що за клопотанням адвоката Крючкова В.О. розгляд справи у п`яти випадках уже відкладався, тому без надання належного підтвердження об`єктивної неможливості прийняття участі у розгляді справи така процесуальна поведінка учасника справи має ознаки зловживання процесуальними правами.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, ураховуючи процесуальну поведінку захисника, відсутність доказів поважності причин його неприбуття в судове засідання, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності останнього та його довірителя.

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявила, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, просила накласти стягнення в межах санкції ст.485 МК України.

Дослідження доказів по справі встановлено таке.

Факт ввезення на митну територію України в адресу ТОВ «КРОСАВТО» товарів: «Напівпричіп «BOLGAN L40», кузова НОМЕР_2 », «Напівпричіп «Schmitz CARGOBULL SKO 24/L», кузов НОМЕР_3 ….» і випуск їх у вільний обіг підтверджується доданими до протоколу митними деклараціями типу ІМ40ДЕ № 23UA90U0 від 24.05.2023, № 23UA77U5 від 30.05.2023.

Відправником товарів є компанія «CARS ENTERPRISE LIMITED» (Ірландія).

Декларантом у митних деклараціях зазначений ОСОБА_2 як уповноважена від ТОВ «МІ-7» оосба.

Згідно облікової картки ЗЕД та витягу з ІКС «Податковий блок» керівником отримувача товару ТОВ «КРОСАВТО» є ОСОБА_1 .

У графі 36 митних декларацій заявлена преференція при сплаті мита за митне оформлення товару за кодом 410 (Товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС).

Преферанція заявлена на підставі сертифікатів з перевезення товару EUR.1 від 08.05.2023 № PL/MH/AV 0007029 та від 25.05.2023 № PL/MH/AV 0007128.

На ініційований Волинською митницею запит від 05.06.2023 № 7.3-15/6461 уповноважений митний орган Республіки Польща надав відповідь від 25.06.2024 № 0201-IGС.4331.20-22.2023 про те, що достовірність сертифікатів з перевезення товару EUR.l. від 08.05.2023 № PL/MH/AV 0007029, від 25.05.2023 № PL/MH/AV 0007128 не підтверджена, печатка та підпис у графі 11 не відповідають зразкам печаток та підписів посадових осіб, уповноважених легалізувати сертифікати на митниці.

З огляду на таку інформацію в.о. начальника УК та АМП Волинської митниці у доповідній записці від №15-04/15-03/7337 від 16.07.2024 констатував, що вказані в сертифікатах EUR.1 від 08.05.2023 № PL/MH/AV 0007029, від 25.05.2023 № PL/MH/AV 0007128 товари не мають преференційного походження у розумінні положень ст.16 Доповнення І Регіональної конвенції про пан-євросередземноморські преференційні правила походження. Управлінню проведення митного аудиту визначено здійснити контрольно-перевірочні заходи у відповідності до положень статей 345-354 МК України до платника податків ТОВ «КРОСАВТО».

Відповідно до акту від 22.11.2024 № 54/24/7.3-19/44474215 «Про результати документальної невиїзної перевірки дотримання ТОВ «КРОСАВТО» () вимог законодавства України з питань митної справи при митному оформленні товарів за 11-ма митними деклараціями» проведеною перевіркою встановлено порушення ТОВ «КРОСАВТО»:

- вимог Доповнення 1 до Регіональної конвенції, ч.1 ст.257, ч.5 ст.280 МК України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита за митними деклараціями № 23UA90U0 від 24.05.2023, № 23UA77U5 від 30.05.2023 на загальну суму 78573,10 грн;

- підпункту в) пункту 185.1 статті 185, пункту187.8 статті 187, пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість за митними деклараціями № 23UA90U0 від 24.05.2023, № 23UA77U5 від 30.05.2023 на загальну суму 15714,62 грн.

Загальна сума недоплачених до Державного бюджету України митних платежів становить 94287,72 грн.

З відповіді ТУ БЕБ у Волинській області від 19.05.2025 № 2/23.2/3.1/17/2694-25 вбачається, що в рамках кримінального провадження №0000033 від 30.05.2024 за ознаками ч.3 ст.358, ч.1 ст.212 КК України вище вказані митні декларації за № 23UA90U0, № 23UA77U5 не досліджувались.

Згідно з ч.1 ст.41 МК України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару або засвідчена декларація про походження товару, або декларація про походження товару, або сертифікат про регіональне найменування товару.

Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом цієї країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару (ч.3 ст.41 МК України).

Відповідно до ч.1 ст.43 МК України перевірка документів, що підтверджують країну походження товару, зазначених у статті 41 цього Кодексу, здійснюється відповідно до цієї статті після завершення митного оформлення.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.280 МК України ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України. Ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України. До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом. До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Частиною 1 статті 281 МК України встановлено, що допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Протоколу І Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання одного з таких документів: (a) сертифікат з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку III до цього Протоколу; або (b) у випадках, вказаних у статті 22(1) цього Протоколу, - декларація, що надалі іменуватиметься "декларацією інвойс", надана експортером до інвойса, повідомлення про доставку чи будь-якого іншого комерційного документа, який описує розглядувані товари достатньо детально для того, щоб їх можна було ідентифікувати.

За змістом ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частина восьма статті 257 МК України передбачає, що митне оформлення товарів здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених МК України для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, у тому числі про країну походження товару.

Стаття 485 МК України визначає відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

При цьому, статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Згідно із ч.1 ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються:

1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів;

2) поясненнями свідків;

3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності;

4) висновком експерта, висновком правовласника про наявність або відсутність порушення прав інтелектуальної власності;

5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Стаття 336 МК України визначає, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів, зокрема, шляхом направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих митному органу (п.8).

Відповідно до п.5 ч.1 ст.352 МК України посадовими особами митних органів під час проведення перевірок можуть бути використані отримані від уповноважених органів (організацій) іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення.

Досліджені у справі докази у своїй сукупності достатньо підтверджують той факт, що переміщення в адресу ТОВ «КРОСАВТО» і випуск у вільний обіг товарів «Напівпричіп «BOLGAN L40», кузова НОМЕР_2 », «Напівпричіп «Schmitz CARGOBULL SKO 24/L», кузов НОМЕР_3 ….» за митними деклараціями типу ІМ40ДЕ № 23UA90U0 від 24.05.2023, № 23UA77U5 від 30.05.2023 відбулося з використанням сертифікатів з перевезення товару EUR.1 від 08.05.2023 № PL/MH/AV 0007029, від 25.05.2023 № PL/MH/AV 0007128, видача яких за результатами проведеної перевірки компетентним органом Республіки Польща підтверджена не була, що свідчить про безпідставність заявлення в митних деклараціях преференції за кодом 410 і, як наслідок, неправомірне звільнення від сплати митних платежів в обсязі, передбаченому чинним законодавством України.

Заінтересованою стороною з економічної точки зору у здійсненні поставки товару із використанням сертифікатів з перевезення товару EUR.1 є саме очолюване ОСОБА_1 товариство ТОВ «КРОСАВТО».

Жодної економічної вигоди у використані указаного сертифіката для продавця товарів компанії «CARS ENTERPRISE LIMITED» (Ірландія) по справі не вбачається.

Від дня складання протоколу про порушення митних правил (20 вересня 2024 року) та по дату розгляду справи в суді жодних претензій продавцю товару з приводу не підтвердження компетентним органом сертифікатів з перевезення товару EUR.1 ТОВ «КРОСАВТО» не пред`являло, хоча для цього мало реальну можливість та більш як достатньо часу.

Така пасивна поведінка ОСОБА_1 як директора фірми покупця товару лише підтверджує вище зроблені висновки щодо його винуватості у вчиненні дій, спрямованих на неправомірне зменшення розміру митних платежів шляхом подання митному органу сертифікатів з перевезення товару EUR.1, автентичність яких не підтверджена.

Відповідь митних органів Республіки Польща від 25.06.2024 № 0201-IGС.4331.20-22.2023 здобута у передбаченому МК України порядку, є офіційним документом, який складений і видавався службовою особою від імені органів державної влади іноземної країни та посвідчує важливі факти, які мають правове значення, а тому є належним і допустимим доказом по справі в розумінні ст.495 МК України, і цей доказ нічим не спростований.

Жодного прямого чи непрямого доказу, який би ставив під сумнів указану відповідь митних органів Республіки Польща, по справі не здобуто.

Згідно із ч.2 ст.459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил … при вчиненні таких порушень підприємствами можуть бути посадові особи цих підприємств.

Пунктом 43 ст.4 МК України визначено, що посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання такими підприємствами вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

В силу вище наведених норм митного законодавства ОСОБА_1 , будучи на момент подання митних декларацій типу ІМ40ДЕ № 23UA90U0 від 24.05.2023, № 23UA77U5 від 30.05.2023 керівником ТОВ «КРОСАВТО», є належним суб`єктом відповідальності за вчинення порушення митних правил.

Таким чином, ураховуючи встановлені фактичні обставини справи та норми чинного законодавства, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст.485 МК України порушення митних правил є повністю доведеною поза будь-яким розумним сумнівом, тому він підлягає відповідальності в межах санкції даної норми.

Враховуючи конкретні обставини справи, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин, стягнення на ОСОБА_1 слід накласти у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків несплаченої суми митних платежів.

З порушника відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України № 3674-VI підлягає стягненню судовий збір у відповідному розмірі.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 94287 (дев`яносто чотири тисячі двісті вісімдесят сім) гривень 72 копійки.

Штраф в розмірі 94287 (дев`яносто чотири тисячі двісті вісімдесят сім) гривень 72 копійки підлягає стягненню на рахунок UA5003500 в Казначействі України (ЕАП) (, отримувач ГУК у Волинській області/село Вишнів, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу "адміністративні штрафи та інші санкції "05" Державна митна служба України").

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок UA0003480 в Казначействі України (ЕАП) (отримувач ГУК у Волинській області/місто Любомль, , код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір").

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області О.С. Павлусь