Справа № 147/836/25
Провадження № 3/147/475/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року с-ще Тростянець

Тростянецького районного суду Вінницької області Почкіна Оксана Миколаївна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері Південного регіону про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової служби за контрактом, офіцера резерву взводу резерву офіцерського складу роти резерву офіцерського складу військової частини НОМЕР_1 , проживаючого та за адресою: АДРЕСА_1 , військовий квиток НОМЕР_2 ,

за ч. 2 ст.172-15 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

05.05.2025 капітан медичної служби ОСОБА_1 самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 та перебування поза її межами до 07.03.2025, дозволу на нез`явлення на службу та перебування поза межами місця служби у період з 07:00 год 05.05.2025 по 19:40 год. капітан медичної служби ОСОБА_1 у командування військової частини НОМЕР_1 не запитував та такий дозвіл не отримував, що впливає на боєздатність військової частини в цілому, знижує рівень готовності до виконання завдань за призначенням та дисципліни.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №90 від 30.03.2025 офіцера резерву взводу резерву офіцерського складу роти резерву офіцерського складу військової частини НОМЕР_1 капітана медичної служби ОСОБА_1 , який прибув з військової частини НОМЕР_3 , з 30.03.2025 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 капітан медичної служби ОСОБА_1 вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, тобто недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Судом вживалися заходи щодо повідомлення особи про час і місце судового розгляду з урахування визначених ст. 277 КУпАП строків розгляду справи про адміністративне правопорушення шляхом скерування телефонограми за номером телефону НОМЕР_4 , який міститься в матеріалах справи, таку ОСОБА_1 отримав, також судової повістки за місцем проживання порушника, яка повернулася на адресу суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

В матеріалах про адміністративне правопорушення міститься заява ОСОБА_1 адресована Тростянецькому районному суду Вінницької області, в якій він вину у вчиненні адміністративного правопорушення, обставини якого викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, визнав повністю, просить суд розглядати справу без його участі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях (у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року, у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року) неодноразово зазначав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Окрім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях наголошує на тому, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 відомо про розгляд Тростянецьким районним судом Вінницької області справи про вчинення ним адміністративного правопорушення, він скористався своїм процесуальним правом і повідомив суд, що не має наміру брати участь в її розгляді, а тому її слід розглядати без його участі.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, з метою усунення зловживань процесуальними правами особи, відносно якої вирішується питання про її притягнення до адміністративної відповідальності, уникнення затягування розгляду справи з огляду на строки накладення адміністративного стягнення, що можуть бути спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене, а також на строки розгляду даної категорії справи про адміністративне правопорушення (ст. 277 КУпАП), вважаю, що відповідно до ст. 268 КУпАП, можливо розглядати справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП з огляду на наступне.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст.172-15 КУпАП настає за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, вчинених в умовах особливого періоду.

Відповідно до ч.1 ст. 172-15 КУпАП адміністративно караними є дії, які полягають в недбалому ставлення військової службової особи до військової служби.

Під час проходження військової служби, згідно з вимогами ст.ст. 11, 13, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції, України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, утримуватися від негідних вчинків та стримувати інших від їх вчинення, бути дисциплінованим, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); під час виконання державних обов`язків, у тому числі випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни.

Відповідно до п. 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, розподіл часу у військовій частині протягом доби і протягом тижня здійснюється згідно з розпорядком дня, яким встановлюється виконання основних заходів повсякденної діяльності, навчання й побуту особового складу підрозділів, штабів. Розпорядок дня встановлюється командиром (начальником) відповідно до завдань, покладених на військову частину, та залежно від пори року.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій; и та охорони правопорядку.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року №2102ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в України введено воєнний стан, який було неодноразово продовжено, востаннє Указом Президента України від 15 квітня 2025 року №235/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" затвердженим Законом України №4356-IX від 16.04.2025, відповідно до якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 9 травня 2025 року строком на 90 діб.

Вина ОСОБА_1 повністю підтверджується наявними у справі доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення від 09.05.2025, з якого вбачається, що 05.05.2025 капітан медичної служби ОСОБА_1 самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 та перебування поза її межами до 07.03.2025, дозволу на нез`явлення на службу та перебування поза межами місця служби у період з 07:00 год 05.05.2025 по 19:40 год. капітан медичної служби ОСОБА_1 у командування військової частини НОМЕР_1 не запитував та такий дозвіл не отримував;

- доповіддю командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 та командиру військової частини НОМЕР_5 про те, що 05.05.2025 о 07:00 год. під час проведення контрольної перевірки наявності особового складу було виявлено відсутність капітана медичної служби ОСОБА_1 ;

- доповіддю командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 та командиру військової частини НОМЕР_5 про те, що 06.05.2025 о 19:40 до базового табору військової частини НОМЕР_1 самовільно повернувся капітан медичної служби ОСОБА_1 , який 05.05.2025 о 07:00 год. був відсутній під час проведення контрольної перевірки наявності особового складу.

Досліджені та оцінені судом докази доводять винуватість ОСОБА_1 "поза розумним сумнівом", тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним вказаного порушення.

Відтак вважаю, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

При обранні виду адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, його особу, ступінь вини, майновий та сімейний стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, вважаю, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Проте, згідно з п. 12 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем та в день вчинення адміністративного правопорушення перебував на службі (тобто під час виконання службових обов`язків), керуючись ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», вважаю, що він підлягає звільненню від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 33, 34,35, 172-20, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з часу її винесення через Тростянецький районний суд Вінницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч.1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, тобто у розмірі 34000 грн (тридцять чотири тисячі гривень).

У випадку добровільної сплати штрафу в строк визначений ч.1 ст. 307 КУпАП платіжний документ надати Тростянецькому районному суду Вінницької області (вул. Соборна, 21, с-ще Тростянець, Гайсинський район, Вінницька область).

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя О.М. Почкіна