П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2025 Справа №607/8249/25 Провадження №3/607/3592/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Мостецька А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду справу, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

15.04.2025 о 02 год 10 хв на автодорозі М-30 191 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Кіа Sorento», номерний знак НОМЕР_1 , при не мав права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року, постановою серії ЕНА № 3209577 від 06.10.2024 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, чим порушив вимоги п. 2.1(а) Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

У судове засідання, призначене на 29.04.2025 ОСОБА_1 не з`явився, однак про місце, дату та час розгляду даної справи був повідомлений належним чином. Однак на електронну адресу суду надіслав клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції з власних технічних засобів.

У зв`язку з поданим клопотанням, розгляд справи було відкладено на 14.05.2025.

Разом із тим, в судове засідання на 14.05.2025 та в подальшому на судове засідання на 02.06.2025 ОСОБА_1 повторно не з`явився, з невідомих суду на те причин, хоча судом здійснювалися заходи щодо його належного повідомлення, а на адресу суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення із відмітною про вручення за довіреністю. Клопотань про відкладення розгляду даної справи та розгляду справи без його участі не подав. Заходів щодо участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції ОСОБА_1 не вжив.

Таким чином, враховуючи положення статті 129 Конституції України, відповідно до якої одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, а також положення ст. 268 КУпАП, згідно з якою при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП участь особи, що притягується до відповідальності не є обов`язковою, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних матеріалів.

Оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення доведена належними та допустимими доказами, які досліджені у судовому засіданні, а саме: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 300870 від 15.04.2025; оглянутим диском із відеозаписом вчинення даного адміністративного правопорушення; даними, які містяться в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3209577 від 06.10.2024; довідкою УПП в Тернопільській області ДПП від 22.04.2025 про те, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував; довідками УПП в Тернопільській області ДПП від 22.04.2025.

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, тобто повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Так, санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Як вбачається з довідки УПП в Тернопільській області ДПП від 22.04.2025, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, однак за висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, який викладений у постанові від 04.09.2023 року по справі № 702/301/20, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

З вищенаведеної постанови випливає, що навіть за відсутності в особи посвідчення водія її може бути позбавлено права керувати транспортними засобами, адже особи, які керують транспортними засобами не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши в передбаченому законом порядку посвідчення водія, несуть суспільну небезпеку для оточуючих.

Вирішуючи питання про застосування додаткового стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу суд враховує те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 300870 від 15.04.2025 не зазначено кому належить транспортний «Кіа Sorento», номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 .

Також як вбачається з довідки т.в.о. інспектора відділу адміністративної практики УПП в Тернопільській області ДПП Бучак І. від 22.04.2025 по даних Інформаційного порталу Національної поліції України за громадянином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 транспортних засобів не зареєстровано.

Відповідно до пункту 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, не можна накладати стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншим особам.

Відтак враховуючи те, що ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу яким керував, вважаю за неможливе застосування адміністративного стягнення у вигляді оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки у такому разу будуть порушені майнові права інших осіб та положення чинного законодавства щодо обсягу прав власників, що є неприпустимим.

При накладенні стягнення, суд, враховує санкцію статті, характер вчиненого правопорушення, яке має суспільну небезпеку для суспільства, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки саме таке стягнення буде відповідати рівню суспільної небезпеки вчинених правопорушень та буде достатнім для запобігання вчиненню ним нових правопорушень в майбутньому, а також необхідним для досягнення мети адміністративного стягнення.

Також згідно з п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, що підтверджується військовим квитком НОМЕР_2 , вважаю, що слід на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнити його від сплати судового збору.

Керуючись статтями 9, 23, 33, 34, 36, 40-1, ч. 5 ст. 126, 245, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн (сорок тисяч вісімсот гривень 00 копійок), який стягнути в дохід держави, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі чотирьох тисяч вісімсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 81 600,00 грн (вісімдесят одна тисяча шістсот гривень 00 копійок) в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяА. А. Мостецька