Справа № 243/4633/25
Провадження № 3/243/2565/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2025 року Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Пронін С.Г., розглянувши матеріал, який надійшов з Відділу поліції № 4 Краматорського районного управління поліції Головного управління поліції в Донецькій області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 4 ст. 156 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 600707 від 28.05.2025, 28 травня 2025 року об 11 год. 00 хв. ОСОБА_1 знаходячись у магазині «Алмаз», по вул. Енергетиків 21а, здійснила продаж пляшки горілки «Житня Сльоза» 0,5 л. громадянину ОСОБА_2 за 200 грн., чим порушила п. 1 Наказу № 1609 від 09.07.2022 командувача ОТУ військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » повторно протягом року та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 156 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою, про дату, час та місце розгляду справи не з`явилася, надала суду письмові заперечення на протокол, згідно яких свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 156 КУпАП не визнала, з протоколом не згодна. Вказала, що вона не здійснювала продажу горілки, факту реалізації алкогольної продукції встановлено не було, свідки та поняті були відсутні. Дії працівників поліції вважає незаконними, обшук приміщення магазину проводився без участі понятих, за результатом обшуку алкогольної продукції та відповідних грошових коштів від продажу такої продукції не було виявлено. Отже відсутні будь-які докази вчинення нею адміністративного правопорушення, у зв`язку із чим просила закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що дана справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно з положеннями КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення чи самостійно відшукувати докази вчинення адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Так, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об`єкту; б) об`єктивної сторони; в) суб`єкту; г) суб`єктивної сторони.

Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування щодо неї заходів державного примусу, зокрема накладення стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В порушення вказаних вимог Закону, працівниками поліції у протоколі не зазначено конкретне місце вчинення правопорушення, а вказано, що це магазин по АДРЕСА_2 .

Крім того, жодних належних та допустимих доказів з яких можливо встановити факт продажу ОСОБА_1 28 травня 2025 року об 11 год. 00 хв. алкогольної продукції, за обставин вказаних у протоколі суду не надано.

В письмових поясненнях свідка ОСОБА_2 вказано, що він 28.05.2025 перебуваючи у м. Миколаївка приблизно об 11 год. 00 хв. прийшов до магазину «Алмаз» по вул. Енергетиків 21а, де продавець на ім`я ОСОБА_3 продала йому пляшку горілки «Житня Сльоза» об`ємом 0,5 літри за 200 гривень, після чого він направився додому.

Згідно протоколу огляду речей від 28.05.2025, у ОСОБА_2 у чорному пакеті знаходилась пляшка горілки «Житня Сльоза» об`ємом 0,5 літри, яку він придбав у магазині «Алмаз» по вул. Енергетиків 21а. Вказана пляшка горілки вилучена до вирішення справи по суті. Місце проведення огляду та вилучення вказаної пляшки горілки у протоколі не зазначено.

Разом з тим, згідно протоколу огляду речей від 28.05.2025, в ході огляду магазину «Алмаз» по вул. Енергетиків, 21а у м. Миколаївка будь-які речі у магазині не вилучались.

Суд звертає увагу, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП полягає саме у здійсненні торгівлі, тобто процесу обміну товарами та грошима.

Однак доказів продажу ОСОБА_1 алкогольної продукції та отримання нею грошових коштів від її продажу, тобто виручки, суду не надано.

Також будь-які докази того, що громадянин ОСОБА_2 придбав саме у ОСОБА_1 алкогольну продукцію відсутні, місце вилучення у нього алкогольної продукції встановити неможливо, фіксації обставин вчинення правопорушення за допомогою відеозапису не здійснювалося. Інші докази, які б підтверджували торгівлю ОСОБА_1 алкогольною продукцією відсутні.

Таким чином, матеріали справи та встановлені в судовому засіданні фактичні обставини не підтверджують обставин, викладених у протоколі.

З урахуванням викладеного, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При таких обставинах, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 156 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 156 ч. 4, 245, 247, 251, 283-284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 156 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів, з дня її проголошення.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду

Донецької області Сергій Георгійович Пронін