ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В. П., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Бошелюк Ю. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Чернівецького районного суду міста Чернівців від 15 травня 2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Чернівецького районного суду міста Чернівців від 15 травня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Згідно постанови районного суду та протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 299843, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 14 квітня 2025 року о 01 год 03 хв. у м. Чернівці по вул. Комунальників, 1 А, керував транспортним засобом «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення вимови). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції, ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, при цьому суд не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до дослідження та оцінки доказів по справі, що потягло за собою необґрунтоване судове рішення. Суд не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду справи.

ЄУНСС: 725/3115/25 Головуючий у І інстанції: Скуляк І. А.

Номер провадження: 33/822/270/25 Головуючий суддя : Давній В. П.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 299843 складений з порушенням норм процесуального права.

Вказує, що у матеріалах справи відсутні докази використання працівниками поліції спеціальних технічних засобів для виявлення ознак алкогольного сп`яніння, а тому вимоги працівників поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння були незаконними, оскільки ними таких ознак встановлено не було.

Апелює, що відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП України настає саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а обов`язок доведення цього факту покладається на працівника поліції. Таким чином, вважає, що працівниками поліції не було належним чином виконано обов`язок щодо збирання доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Стверджує, що працівники поліції не роз`яснили йому належним чином права відповідно до ст. 268 КУпАП при складанні протоколу, а також не пояснили підстави для проведення огляду на стан сп`яніння, процедуру проходження такого огляду на наслідки відмови.

Окрім цього, зазначає, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази відсторонення його від керування транспортним засобом та надання можливості керування ним іншій особі, яка має водійське посвідчення відповідної категорії та може бути допущена до керування т. з.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про дату, час і місце слухання справи, та не повідомив суд про поважність причин його неявки, що у відповідності до положень ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Бошелюк Ю. М., яка підтримала подану апеляційну скаргу, та просила її задовольнити, посилаючись на доводи в ній викладені, та дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно приписів ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Вимогами статей 245, 251, 252, 280 КУпАП встановлено, що суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Аналіз матеріалів даного провадження свідчить, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, дотримався зазначених вимог закону належним чином.

Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції посилався на: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 299843 від 14 квітня 2025 року (а. с. 1); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 14.04.2025 року (а. с. 5); направлення до ОКНП «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху від 14.04.2025 року (а. с. 4); поясненням ОСОБА_1 (а. с. 7); відеозаписи з відеореєстратора та нагрудної камери поліцейських (а. с. 9).

Перевіривши вказані докази, апеляційний суд приходить до висновку, що вони є належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного.

Так, за змістом диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП суб`єктом адміністративного правопорушення за дії, що поставлені у вину ОСОБА_1 , може бути лише особа, яка керує транспортним засобом (водій).

Положеннями п. 1. 5 ПДР України встановлено, що водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Відповідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення є закінченим з того моменту, коли транспортний засіб почав рухатись.

Отже, факт керування особою транспортним засобом є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому для висновку про наявність складу правопорушення такий факт повинен бути встановлений та доведений доказами.

З наявних в матеріалах справи відеозаписів із портативного відеореєстратора та бодікамер працівників патрульної поліції щодо складання адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 вбачається, що відеозапис складається з кількох частин, і розпочинається з того моменту, як ОСОБА_1 палить цигарку та помітно хитається з боку в бік. Після цього в об`єктив камери потрапляє транспортний засіб марки «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1 , який змінює своє місце розташування в межах території автозаправної станції, здійснюючи так зване перепарковування. Із зазначеного транспортного засобу, зі сторони водійського сидіння, виходить ОСОБА_1 (00:00:20 00:01:00).

Таким чином, даний відеозапис підтверджує факт керування ОСОБА_1 автомобілем «Фольксваген», н. з. НОМЕР_1 , 14 квітня 2025 року о 01 год 03 хв. у м. Чернівці по вул. Комунальників, 1 А.

Твердження апелянта про те, що поліцейськими було порушено порядок його огляду на стан алкогольного сп`яніння є безпідставними, оскільки огляд було проведено у відповідності до норм закону.

Апелювання ОСОБА_1 щодо не встановлення ознак алкогольного сп`яніння у нього також є безпідставними та такими, які не відповідають дійсності, оскільки з матеріалів справи, зокрема, з акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також з відеозапису з бодікамер працівників поліції вбачається, що у ОСОБА_1 було виявлено наступні ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів (00:20:40).

Також, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, апеляційним судом було встановлено, що працівники поліції, зазначивши суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, обставин, які давали їм підстави вважати, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, одразу запропонували останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Alcotest Drager» (00:21:00).

Окрім цього, працівником поліції було чітко роз`яснено ОСОБА_1 права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП; було неодноразово запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі, що останній відмовився зробити. (00:18:50; 00:21:02 00:21:10; 00:22:40).

При цьому працівником поліції було роз`яснено ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (00:21:16).

Таким чином, позиція апелянта ОСОБА_1 щодо відсутності роз`яснення йому наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння також не знайшла свого підтвердження.

Працівниками поліції не було вручено особі, яка притягається до адміністративної відповідальності другий примірник протоколу, оскільки ОСОБА_1 відмовився його отримувати, що також підтверджується відеозаписом з бодікамер (00:52:00).

На спростування доводів апелянта, в матеріалах справи містяться відомості щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом, а саме, на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського видно, як працівник поліції роз`яснює тещі ОСОБА_1 , яка прибула на місце вчинення адміністративного правопорушення, те, що їй передано керування транспортним засобом ОСОБА_1 , перевірено наявність у неї водійських прав, і попереджено про те, що саме вона повинна надалі керувати автомобілем, в іншому випадку, її також буде притягнуто до відповідальності (00:48:50).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП України настає не тільки за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що випливає з буквального тлумачення диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Уповноваженим органом було надано суду докази, які спростовують вище вказані твердження апелянта.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що уповноваженою особою при складенні протоколу про адміністративне правопорушення було дотримано вимоги КУпАП та Інструкції, а суд першої інстанції при розгляді справи прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Позиція ОСОБА_1 щодо невизнання ним своєї вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення розцінюється апеляційним судом, як спосіб захисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

З урахуванням всіх обставин справи, в тому числі і тих, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, підстави для скасування постанови місцевого суду і закриття провадження по справі щодо правопорушника за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутні.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Чернівецького районного суду міста Чернівців від 15 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя

Чернівецького апеляційного суду В. П. Давній