Єдиний унікальний номер 725/3355/25
Номер провадження 3/725/1031/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2025 року. Суддя Чернівецького районного суду міста Чернівців Вольська-Тонієвич О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення №АПЗ18 №046688, ОСОБА_1 07.04.2025 о 17:40год., перебуваючи по вул.Головній,129 в м.Чернівці, вчинив дрібне хуліганство, а саме: ображав нецензурною лайкою працівників об`єднаного центру та соціальної підтримки, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав. Пояснив, що, дійсно, 07 квітня 2025 року знаходився на території пренатального центру по АДРЕСА_2 . Він прибув туди, так як зі слів спільних знайомих йому стало відомо, що там незаконно утримується його знайомий ОСОБА_2 , якого туди доставили працівники ТЦК. Маючи намір підтримати товариша, він приїхав туди. Коли він прибув на місце, ворота пренатального центру були відкриті і він безперешкодно туди зайшов. Там знаходилися працівники ТЦК і лікарі з бригади медичної допомоги, так як ОСОБА_3 страждає на цукровий діабет. Однак він взагалі ні з ким не спілкувався, а лише стояв і спостерігав. Наголошував, що нецензурну лексику не вживає взагалі, так як є релігійною людиною. Звертав увагу на те, що будь-яких доказів, які б підтверджували факт вчинення ним правопорушення, немає. Просив провадження у справі закрити.

Захисник ОСОБА_1 Ткачук В.Д. підтримав пояснення свого підзахисного та просив провадження у справі закрити, посилаючись на обставини, викладені у письмову клопотанні. Зокрема звертав увагу суду на допущені помилки при складанні протоколу та зібранні доказів.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи, а також переглянувши відеоматеріали, долучені до справи, суд приходить до наступного висновку:

Так, відповідно до вимог до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення, обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Статтею 245 КУпАП передбаченог, що завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Відповідно до вимог ст. 252, ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно й об`єктивно дослідити обставини правопорушення і з`ясувати, чи було воно вчинено та чи винна в цьому дана особа.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.251 КУпАП).

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису.

Слід зазначити, що рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 173 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.

Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до порушення громадського порядку і спокою громадян.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян. Дрібне хуліганство необхідно відрізняти від таких схожих дій, як самоправство, приниження гідності, нанесення побоїв, або інших проступків, які мають наслідком адміністративну чи кримінальну відповідальність (поява у нетверезому стані у громадських місцях, порушення правил руху, справи приватного обвинувачення, домашнє насильство тощо).

Також з диспозиції статті вбачається, що одним з елементів об`єктивної сторони є місце вчинення правопорушення - громадські місця, тобто місця скупчення громадян, проведення громадських заходів, тощо.

Тобто, громадське місце є обов`язково ознакою, яка підлягає доказуванню під час розгляду справи про адміністративні правопорушення. Громадським місцем визначається вільна в доступі необмеженому колу осіб територія нежитлового та невиробничого призначення, яка використовується для задоволення особистих потреб, у межах якої здійснюється державне регулювання суспільних відносин з охорони громадського порядку. Отже громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії, протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Склад адмінправопорушення, передбачений ст.173 КУпАП, є формальним, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків, характеризується зухвалою поведінкою громадян, неповагою до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 07.04.2025 о 17:40год., перебуваючи у громадському місці по вул.Головній,129 в м.Чернівці, вчинив дрібне хуліганство, а саме: ображав нецензурною лайкою працівників об`єднаного центру та соціальної підтримки.

Відповідно до ч.1 ст.256 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, що засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення та заява особи про вчинення правопорушення відносно неї є належними доказами в сукупності із іншими доказами, які підтверджують факт неправомірних дій винної особи.

Разом з тим, обставини, викладені у протоколі не знайшли свого підтвердження та спростовуються наступними доказами:

У ході розгляду справи судом було допитано у якості свідків працівників ТЦК ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які пояснили, що 07.04.2025 здійснювали чергування на території режимного об`єкту «ООЦМ». Десь після обіду група невідомих осіб зібралися під воротами центру та вимагали впустити їх на територію. Пошкодивши замок воріт, група людей зайшла на територію центру. При цьому деякі особи з присутніх поводили себе зухвало, виражалися нецензурною лексикою та здійснювали через соціальні мережі відеотрансляцію місця знаходження території режимного об`єкту військовослужбовців, в ході чого робота «ООЦМ» була припинена.

При цьому свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вказували на те, що не можуть пригадати ОСОБА_1 , але він точно не висловлювався на їх адресу нецензурною лайкою. Свідки додали, що людей було багато, а їх були лише троє і до приїзду працівників поліції вони взагалі не могли контролювати ситуацію, але найбільш агресивних людей пам`ятають. ОСОБА_1 серед них не було.

Також на відеозаписі, долученого до матеріалів справи ОСОБА_1 , зафіксовано як група осіб заходить на територію центру та розпочинає суперечку із військовослужбовцями. Однак ОСОБА_1 серед вказаних осіб відсутній. Присутність ОСОБА_1 зафіксована на 36хвилині відеозапису, у той час коли на виклик вже прибули працівники поліції.

Крім того, про відсутність у діях ОСОБА_1 хуліганських дій вказували й свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які пояснили суду, що ОСОБА_1 є їхнім знайомим. Вони (свідки) разом із іншими особами зайшли на територію пренатального центру, однак в той час ОСОБА_1 із ними не було. Він прибув до центру вже вкінці подій та спостерігав за ситуацією. При цьому нецензурною лайкою не висловлювався та жодних протиправних дій не вчиняв.

Таким чином, виходячи із досліджених судом доказів, а також зважаючи на покази свідків, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.62 ч.3 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки працівниками поліції не надано до матеріалів справи доказів, які б спростовували доводи та надані ОСОБА_1 докази, суд, керуючись ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності його вини тлумачить на його користь, у зв`язку із чим, приходить до висновку про відсутність у його діях складу вказаного правопорушення.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи із наведених вище підстав, суд приходить до висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП необхідно закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.9,33,124,247,283-285,294 КпАП України,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти діб з дня винесення постанови до Апеляційного суду Чернівецької області через Чернівецький районний суд міста Чернівців.

Суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців Вольська-Тонієвич О. В.