ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 р. м. Марганець

Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Янжула О.С., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Марганець, громадянина України,

непрацюючого, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 ,-

за ч. 2 ст. 187 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАД №410852 від 04.05.2025 року, складеного ДОП ВП №1 НРУП капітаном поліції Падчевим С.В., ОСОБА_1 , перебуваючи під гласним адміннаглядом 17.04.2025 року о 22.58 год. був відсутнім за місцем мешкання АДРЕСА_2 , чим порушив правила адміністративного нагляду про, що працівниками поліції було складено протокол за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КУпАП України.

В судовому засіданні особі, щодо якої складені адміністративні протоколи - ОСОБА_1 роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст. ст. 268, 271 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що того дня він дійсно був відсутній за місцем мешкання - АДРЕСА_2 , оскільки за сімейними обставинами знаходився в кв. АДРЕСА_3 , тобто за місцем реєстрації. Поряд з його будинком АДРЕСА_2 , по сусідству проживають інші люди та навіть голова квартального комітету.

Вислухавши в судовому засіданні особу, щодо якої складено адміністративний протокол ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що доказів, які б підтверджували факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КУпАП в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серії ВАД №410852 від 04.05.2025 року, ОСОБА_1 , перебуваючи під гласним адміннаглядом 17.04.2025 року о 22.58 год. був відсутнім за місцем мешкання АДРЕСА_2 , чим порушив правила адміністративного нагляду, притягується до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 187 КУпАП з підстав порушення ним адміністративного нагляду.

Однак відповідальність за ч.2 ст. 187 КУпАП настає за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Фабула, складена особою уповноваженою на складання протоколу, не містить відомостей, що вказане діяння вчинено ОСОБА_1 повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За таких обставин слід враховувати, що у відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

До протоколу про адміністративне правопорушення, в якості доказу вини ОСОБА_1 додано рапорт працівника поліції; письмові пояснення ОСОБА_1 ; копію роз`яснення обмежень ОСОБА_1 , копію ухвали Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2024 року про продовження адміністративного нагляду ОСОБА_1 та копію постанови Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2025 року відносно ОСОБА_1 за 2 ст. 187 КУпАП, якою останнього визнано винним у скоєні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок.

Однак, рапорт працівника поліції, адресований на ім`я начальника поліції, не може вважатися належним і допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення. Так, відповідно Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20 травня 2020 року у справі № №524/5741/16-а рапорт не може вважатися належним і допустимим доказом учинення особою адміністративного правопорушення.

Крім цього, у письмових поясненнях ОСОБА_1 , що відібрані у останнього працівниками поліції, дата їх складання не зазначена. Попри це, в одному поясненні зазначено п`ять дат вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КУпАП, а саме: 13.04.2025 року о 23.15 год.; 17.04.2025 року о 22.58 год.; 21.04.2025 року о 22.26 год.; 24.04.2025 року о 22.48 год та 28.04.2025 року о 22.40 год.

З протоколу про адміністративне правопорушення Серія ВАД № 410852 від 04.05.2025 року також вбачається, що правопорушення ОСОБА_1 вчинено 17.04.2025 року о 22.58 год., а сам протокол складено 04.05.2025 року.

До матеріалів справи працівниками поліції не надано ні письмових пояснень свідків, ні відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, яким підтверджувався б факт самого перебування поліцейських за місцем проживання особи, відносно якої встановлено адміністративний нагляд, з метою перевірки.

Таким чином, матеріали справи, зібрані уповноваженою особою Національної поліції, не містять доказів, які б могли свідчити про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме, відсутність його 17.04.2025 року о 22.58 год. за місцем мешкання АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим висновок працівників поліції щодо порушення ОСОБА_1 правил адміністративного нагляду ґрунтується на припущеннях.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Вищевикладене надає обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. ст. 187 КУпАП, що вказує на відсутність в його діях складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.62 Конституції України, п.1 ч.1 ст.247, ст.280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 187 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: О. С. Янжула