Справа № 487/2157/25
Провадження № 3/487/743/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2025 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючої судді Скоринчук К.М., за участю секретаря судового засідання Карбівничої А.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

У Заводський районний суд м. Миколаєва надійшов протокол серія ЕПР1 №280270 від 24.03.2025 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення: 24.03.2025 в м. Миколаєві по вул. Ольвійській, 13, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ2101» (державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ) з явними ознаками наркотичного сп`яніння: тремтіння кінцівок рук, блідість шкірного покриву обличчя, поведінка що не відповідає дійсності. Водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі в установленому законом порядку, на що ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на БК474210, 232240. Правопорушення вчинено двічі протягом року, рішення суду 487/3425/24 від 20.06.2024 за ч.2 ст.130 КУпАП а також рішення суду 487//5645/24 від 05.09.2024 за ч.2 ст.130 КУпАП, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, відповідальність за яке, передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП.

У судові засідання ОСОБА_1 не з`явився. Виклик до суду був здійснений шляхом надіслання рекомендованих поштових повідомлень: 445, 757, 683, 886 на адресу зареєстрованого та фактичного місця проживання, які повернулись до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою. Тобто, повідомлення та виклик судом особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є належним (постанова Верховного Суду від 10 травня 2023 року в справі № 755/17944/18, провадження № 61-185св23; постанова Верховного Суду від 13 травня 2024 року в справі №755/4829/23).

ОСОБА_1 був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, мав можливість отримати судову повістку за місцем проживання, надати свої заперечення щодо протоколу в судовому засіданні, проте не вжив відповідних заходів. Така поведінка свідчить про свідоме ухилення від явки до суду та затягування розгляду справи з метою уникнення притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП України під час розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 цього Кодексу присутність такої особи не є обов`язковою.

Ураховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд ураховує наступне.

Положеннями ст. 280 КУпАП України передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КУпАП України встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.

Судом встановлено, що о 24.03.2025 працівником поліції щодо ОСОБА_1 було складено протокол про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП. Протоколом зафіксовано, що ОСОБА_1 в м. Миколаєві по вул. Ольвійській, 13, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ2101» (державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ). Підставою для складення протоколу слугували виявлені працівником поліції ознаки перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, такі як: виражене тремтіння пальців рук , різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. На пропозицію пройти огляд в медичному закладі на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.130 КУпАП та його вина підтверджуються матеріалами справи, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №280270 від 24.03.2025; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який не проводився та згідно якого ОСОБА_1 відмовився; відеозаписом, яким зафіксовано, поміж сперечань та заперечень, визнання ОСОБА_1 факту керування транспортним засобом, а також його відмова від проходження в установленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. Згідно з постановами Заводського районного суду м. Миколаєва у справі №487/3425/24 від 20.06.2024, яка набрала законної сили 02.07.2024 та №487/5645/24 від 05.09.2024, яка набрала законної сили 17.09.2024, ОСОБА_1 двічі притягувався до адміністративної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП протягом року.

Матеріали справи містять довідку з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, згідно якої, ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами; довідку з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, згідно якої на ім`я ОСОБА_1 транспортних засобі не зареєстровано, довідку з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, згідно якої ОСОБА_1 упродовж року двічі притягувався до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачені ст. 130 КУпАП.

Дослідивши наявні докази та надавши їм оцінку за своїм внутрішнім переконанням, суд прийшов до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , відповідно до ст. 34 КпАП України, не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , відповідно до ст. 35 КпАП України, не встановлено.

При вирішенні питання про міру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчинених правопорушень, відомості про особу порушника, який раніше притягувався до адміністративної відповідальності, його відношення до вчиненого правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність.

Ураховуючи викладене, суд приходить до переконання про призначення ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в межах санкції даної статті - в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та без конфіскації транспортного засобу, оскільки такого на ім`я ОСОБА_1 не зареєстровано, що підтверджується довідкою Управління патрульної поліції в Миколаївській області.

Відповідно до ст. 40-1 КпАП України у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати, що визначено ст. 4 Закону України « Про судовий збір».

Керуючись ст. ст.40-1, 278, 280, 283, 284 КУпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП України та призначити йому стягнення у виді штрафу у розмірі 51 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років (отримувач ГУК/ Миколаївська обл./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37992030, банк отримувача (ДКСУ): казначейство України (ЕАП), номер рахунку:UA0014001 код класифікації доходів бюджету: 21081300, найменування коду класифікації доходів бюджету: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн (номер рахунку (IBAN): UA0026001, Отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету 22030106), найменування коду класифікації доходів бюджету: Судовий збір (Державна судова адміністрація України,050), "00" Без деталізації за відомчою ознакою).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя: К.М. Скоринчук