Справа № 194/545/25
Номер провадження 3/194/238/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2025 року Суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області Корягін В.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, в режимі відеконференції за участі захисника Безрук А.В. та ОСОБА_1 , відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, раніше проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зараз проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 31.03.2025 року 01-15 год. по вул. Харківська, 32, в м. Тернівка керував автомобілем Mazda 3 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота та хитка хода), останній погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер 6810, результат - 1,75 ‰, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у скоєному не визнав та пояснив, що він 30.03.2025 року біля 00.00 год. приїхав до друга в м. Тернівка, де з ним випив 50 гр. алкогольного напою. Після того, як він випив у друзів сталася сварка, тому він десь через півгодини після того, як випив, він вийшов на вулицю та сів за кермо автомобіля, і оскільки сталася повітряна тривога вирішив проїхати до укриття, однак був зупинений працівниками поліції біля автостанції, які запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак оскільки у них не було тест-драгера на місці, проїхали у відділок поліції, де він пройшов тест-драгер, який показав позитивний результат, незгоди з результатом тест-драгера він не висловлював. Однак, зазначає, що не бачив, як розпечатували трубку тест-драгера, тому вважає, що є порушення проходження. При цьому зазначає, що він пропонував пройти огляд на стан сп`яніння в лікарні, однак цього на відео не має.

Захисник Безрук А.В. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 з огляду на таке: 1) поліцейські не мали при собі направлення, акту огляду та дозволенного обладнання. Замість направлення до нарколога запропонували проїхати до відділення поліції, що суперечить ст. 266 КУпАП; 2) огляд ОСОБА_1 проводився не в закладі охорони здоров`я, а біля відділення поліції; 3) відеозапис уривчастий (відсутній момент де ОСОБА_1 , наполягає на проходженні і в лікарні, не видно який спеціальний технічний засіб використовується, не зафіксовано момент, коли пристрій приводився в дію та його початкові і кінцеві результати); 4) відсутні два свідки при проходженні тесу драгера, оскільки на відео не відображається усіх дій при проходженні тесту; 5) ОСОБА_1 надано вже відкриту трубочку для проходження огляду; 6) нез`ясована доля автомобіля після відсторонення водія від керування; 6) ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння у відділку поліції під тиском; 7) ОСОБА_1 пропонував пройти огляд на стан сп`яніння в лікарні, однак у зв`язку з тим, що відео є уривчастим цього не має на ньому.

Вказані обставини також викладені в поданому через систему «Електронний суд» письмовому клопотанні про закриття провадження.

Суд, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, перевіривши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У ст. 251 КУпАП, перелічені докази, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає, що адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9а Правил дорожнього руху, у Водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно п. 2 розділу 1 Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.

На підставі пункту 4 розділу Х наказу МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" (далі Інструкція) огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З оглянутого у судовому засіданні відеозапису, вбачається, що транспортний засіб рухається під час комендантської години, та в подальшому був зупинений працівниками поліції. Працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_1 про порушення ним п. 9.4 ПДР. В подальшому працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній погодився та добровільно погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в відділенні поліції, оскільки у працівників поліції не було драгера на місці, заперечень щодо незгоди проїхати до відділку поліції та пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння не висловлював. Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 повідомив, що він їхав додому, та зазначив, що трошки випив, а саме 50 г бренді. Так, працівниками поліції на спеціальному технічному засобі було здійснено контрольний продув алкоголь відсутній. ОСОБА_1 пройшов огляд, результат 1,75 ‰. Усі дії з драгером були показані ОСОБА_1 , у тому числі результат. Також, ОСОБА_1 зазначив, що він дійсно випив, з результатами згоден та не заперечує щодо результату. Працівниками поліції було роз`яснено наслідки проходження огляду та складання постанови за ст. 130 КУпАП. Окремо працівниками поліції було зазначено про можливість проходження огляду в лікарні, у випадку непогодження з результатами, однак ОСОБА_1 наголосив, що з результатами згоден. Також, працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 про права та обов`язки, а також про право на оскарження. Окрім того, у ОСОБА_1 було вилучено посвідчення водія.

Згідно результату спеціального технічного пристрою Алкотест Драгер 6810, результат огляду ОСОБА_1 1,75 ‰, що засвідчено підписом ОСОБА_1 .

Відповідно до акту огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , останній пройшов огляд на стан алкогольного сп`янінняза допомогою приладу Драгер № 6810, результат огляду 1,75 ‰,що засвідчено підписом ОСОБА_1 , незгоди з результатом не зазначав.

Згідно направлення ОСОБА_1 , останнього 31.03.2025 року було направлено на проходження огляду на стан сп`яніння в КНП ПЛІЛ м. Павлоград.

Згідно постанови серії ЕНА №4392059 від 31.03.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Доводи про те, що долучений до матеріалів справи відеозапис не містить повної та безперервної фіксації, до уваги судом не приймаються, оскільки вказаний відеозапис є чітким, змістовним та таким, що повністю відтворює хронологію подій, що відбувалися за участю правопорушника.

У своїй сукупності відеозапис перебуває у логічному часовому порядку та об`єму даних представлених на відеофайлах, що містяться на диску, яких достатньо для перевірки та встановлення судом обов`язкових обставин, які стосуються вчиненого правопорушення, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини події та їх часову послідовність.

Отже, всі обставини, що мають значення, із цього відеозапису вбачаються, а процесуальний закон не передбачає ані необхідності фіксування відеозаписом тих обставин, які виходять за межі предмету доказування у справі, ані необхідності додання такого відеозапису до протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на наявний в матеріалах відеозапис, який є належним та допустимим, у відповідності до п. 4 розділу Х Інструкції присутність двох свідків під час проведення огляду, про що наголошує захисник Безрук А.В., не є обов`язковою.

Водночас те, що у працівників поліції не було газоаналізатора для проходження огляду на місці зупинки, не може бути в цьому випадку безумовною підставою для визнання огляду недійсним, оскільки ОСОБА_1 добровільно погодився проїхати до відділення поліції, зауважень з цього приводу не надав, та в подальшому добровільно погодився пройти огляд на стан сп`яніння, та заперечень щодо його результатів не висловив.

ОСОБА_1 будь-яких заперечень не висловлював щодо того щоб проїхати до відділку поліції, а також з урахуванням дослідженого відеозапису, суд не вбачає тиску з боку працівників поліції на ОСОБА_1 .

Окрім того, працівниками поліції було додатково роз`яснено про можливість проходження огляду в медичному закладі у випадку непогодження з результатами огляду, натомість ОСОБА_1 будь-яких заперечень не зазначив, та повідомив, що з результатами згоден.

Так само, не заслуговують на увагу доводи з приводу того, що ОСОБА_1 дали «вже відкриту трубочку» під час тесту, оскільки з оглянутого відеозапису вбачається, що працівниками поліції було здійснено контрольне вимірювання (продув) технічного приладу, що було продемонстрованого безпосередньо ОСОБА_1 , який зауважень з цього приводу також не надав. Також, ОСОБА_1 було надано для огляду результат драгера, на що останній погодився з результатом. Зауважень, що йому наданий відкритий вже тест драгер не висловлював, а також не прохав повторно пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а навпаки погодився з результатом та підписував як протокол про адміністративне правопорушення так і акт огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Посилання на те, що в матеріалах справи відсутня інформація щодо долі автомобіля після відсторонення водія, суд до уваги не приймає, оскільки вказані обставини не спростовують факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та не є предметом розгляду справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд також не сприймає посилання сторони захисту, що ОСОБА_1 пропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в лікарні, оскільки цього не відображено на відеозаписі, при цьому останній погодився з позитивним результатом на тест-драгер, а також і сам не спростовував того, що випив бренді.

Відтак, будь-яких порушень працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції №1452/735 при проведенні огляду ОСОБА_1 на встановлення факту перебування його в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, судом не встановлено.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», § 84).

На переконання суду, надані докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Невизнання вини ОСОБА_1 та його твердження з приводу цього, суд розцінює, як лінію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, передбаченої за вчинені ним адміністративні правопорушення, оскільки це спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами, які не суперечать один одному та обставинам, які були встановлені.

Таким чином, в судовому засіданні встановлена винність ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративних правопорушень, що узгоджується дослідженими у судовому засіданні доказами, які в своїй сукупності не спростовують вказаних обставин.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №590609 від 31.03.2025 року; письмовими поясненнями від 31.03.2025 року та усними поясненнями ОСОБА_1 , наданими в судовому зсіданні; результатом тест-драгеру; актом огляду на стан сп`яніння; копією постанови серії ЕНА №4392059 від 31.03.2025 року; рапортом працівника поліції від 31.03.2025 року; відео фіксацією технічних засобів.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 35 КУпАП, судом не встановлені.

З урахуванням характеру правопорушення, яке є грубим порушенням вимог ПДР України, особи притягаємого, нехтування обов`язками водія та зневажливе ставлення до правил користування спеціальним правом, суспільну небезпечність адміністративного проступку, який посягає на безпеку дорожнього руху, суд дійшов висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Крім того, згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 221, 268, 276, 283-284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. на користь держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом, та у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути подвійний розмір штрафу, а саме 34 000 грн.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня винесення, а у разі оскарження постанови перебіг строку давності виконання постанови зупиняється до розгляду скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.О. Корягін