Справа № 467/724/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді Явіци І.В.

з участю секретаря судового засідання Рожкової Т.М.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Костянтинівка Вознесенського району Миколаївської області, громадянки України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності притягувалась постановою від 04.05.2025 року за ч.5 ст. 121 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.; постановою від 21.07.2025 року за ч.2 ст. 126 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400,00 грн.

за ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

04 травня 2025 року о 16 год. 18 хв. на 105 км. автодороги Н-24 «Благовіщенське- Миколаїв», ОСОБА_1 , будучи притягнутою до адміністративної відповідальності постановою від 21 липня 2025 року за ч.2 ст. 126 КУпАП, керувала автомобілем марки ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.1.а ПДР України, тим самим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 відображені у протоколі обставини, у тому числі щодо часу, місця та способу вчинення правопорушення, визнала повністю.

Та пояснила, що права керування транспортними засобами вона у встановленому законом порядку не набула.

04 травня 2025 року вона відвезла свою малолітню дитину в м. Південноукраїнськ на плановий огляд лікарем педіатром.

Оскільки чоловіка в неї немає і нікого було просити відвезти її з дитиною до лікаря, то вона вимушена була заробити це самостійно, так як вміє керувати транспортними засобами.

Суд, у свою чергу, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, дослідивши матеріали справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд установив наступне.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення, серед іншого, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

А положення статті 280 КУпАП зобов`язують орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такі висновки, зокрема, суд має зробити на підставі доказів, як то, будь яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, й протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. ( ст. 251 КУпАП).

У цьому провадженні суд зробив висновки про учинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, на підставі наступних доказів.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №320090 від 04 травня 2025 року підтверджуються обставини щодо часу, місця, способу та обставин учинення правопорушення.

Загалом протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП стосовно свого змісту, що виключає можливість визнання його недопустимим доказом.

Оскільки дії ОСОБА_1 уповноваженою особою кваліфіковані за ч.5 ст. 126 КУпАП, як повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, то до матеріалів справи додано копію постанови про накладення адміністративного стягнення від 21 липня 2024 року, згідно якої на ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 3 400,00 грн. на користь держави.

Матеріали справи містять довідку про те, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримувала, що вона, власне, й сама підтвердила в судовому засіданні.

Відповідно, кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126 КУпАП суд вважає правильною.

А долучений до протоколу відеозапис із нагрудної камери поліцейського підтверджує факт складання протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.ст. 254-256 КУпАП.

Стосовно пояснень ОСОБА_1 про необхідність відвезти дитину до лікаря, то суд не може розцінювати це як крайня необхідність, так як сама ж ОСОБА_1 пояснила, що везла дитину на плановий, а не на екстрений огляд.

З огляду на викладене, у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, так як вона, будучи протягом року притягнутою до відповідальності за ч.2 ст. 126 цього ж Кодексу, керувала транспортним засобом, не маючи права керування.

Тому у ракурсі установлених фактичних обставин справи шляхом встановлення юридично значущих ознак, визначення правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненої дії інкримінованому складу правопорушення, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.

А докази, на підставі яких суд зробив такі висновки, є належними, оскільки вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у цьому провадженні і мають для нього значення, а також допустимими, так як підстав вважати, що вони отримані з порушенням встановленого законом порядку немає, принаймні, протилежного судом не виявлено та іншими особами не доведено.

Будь яких інших доказів в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

Обставин, що виключають адміністративну відповідальність, передбачених ст.ст. 18-20 КУпАП, у цьому провадженні суд не установив.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення суд відповідно до вимог ст. 33 КУпАП враховує: характер вчиненого, правопорушення, особу порушниці, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, пом`якшують і обтяжують відповідальність і вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Проте, суд у цій справі не застосовує передбачене санкцією ч.5 ст. 126 КУпАП оплатне вилучення транспортного засобу, так як матеріали справи не містять відомостей про те, що саме ОСОБА_1 є власником цього транспортного засобу.

На підставі ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню й судовий збір у розмірі 605,50 грн., розмір якого передбачений ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

З цих мотивів, керуючись ст.ст.33, 283,284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять років), без застосування оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 50 коп.

Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першоюстатті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповіднійстатті цього Кодексута зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.(ч.1ст.307 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на неї.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ірина Явіца