П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2025 Справа №607/7134/25 Провадження №3/607/3191/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Базан Л.Т. розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, безробітного, жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , притягався до адміністративної відповідальності 13.06.2024 за ч.4 ст. 126, 27.03.2024 за ч.5 ст. 126 КУпАП, 15.08.2024 за ч.5 ст. 126 КУпАП, 01.10.2024 за ч.5 ст. 126 КУпАП, 21.10.2024 за ч.5 ст. 126 КУпАП, 02.12.2024 за ч.5 ст. 126 КУпАП, 15.01.2025 за ч.5 ст. 126 КУпАП,

за ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №285669 від 30.03.2025, ОСОБА_1 , 30 березня 2025 року о 09.15 год. в селищі Підволочиськ а/д М30 191км., керував транспортним засобом марки «Пежо Партнер» д.н.з. НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами на підставі постанови Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.03.2024, правопорушення вчинено повторно протягом року, таким чином своїми діями порушив п.2.1а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст. 126 КУпАП.

В п. 13 Постанови пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано, що стаття 268 КУпАП передбачає можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише за наявності у справі відомостей про належне повідомлення цієї особи про час і місце розгляду цієї справи та за відсутності її клопотання про відкладення розгляду справи.

ОСОБА_1 в судове засідання з невідомих причин не з`явився, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання з поважних причин не подав, хоча про час та дату судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується його підписом у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №285669 від 30.03.2025. Крім того, ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, надіслана повістка про виклик у судове засідання на 19.05.2025 о 09.40 год., та конверт повернувся із відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». З огляду на належне повідомлення та відсутність підстав для відкладення судового засідання, суд дійшов висновку про доцільність розгляду адміністративної справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання кодексу.

Вказана позиція суду узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, керуючись ст. 268 КУпАП, вважаю, що справу можна розглянути за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме:

даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №285669 від 30.03.2025, складеному у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, де викладені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;

рапортом інспектора взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Депишенко А. від 30.03.2025;

копіями постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2385332 від 13.06.2024 та постанов Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.03.2024, Оболонського районного суду м. Києва від 15.08.2014, Святошинського районного суду м. Києва від 01.10.2024, Радивилівського районного суду Рівненської області від 21.10.2024, Хотинського районного суду Чернівецької області від 02.12.2024, Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.01.2025;

довідками УПП в Тернопільській області ДПП від 31.03.2025;

відеозаписом з нагрудної камери поліцейського УПП в Тернопільській області ДПП, які містяться на оптичному носії інформації DVD-R диску, на якому зафіксовано факт зупинки 30 березня 2025 року о 09.15 год. в селищі Підволочиськ а/д М30 191км., транспортного засобу марки «Пежо Партнер» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 . На прохання працівників поліції передати для ознайомлення посвідчення водія, поліс страхування та технічний паспорт на даний автомобіль, водій ОСОБА_1 пояснив, що за постановою суду був позбавлений права керування транспортними засобами, та на даний час нового посвідчення водія не отримував. Йому відомо те, що він не має права керування транспортними засобами.

На підставі наведеного, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП - повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При вирішенні питання щодо можливості застосування адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами суд звертає увагу на наступне.

Згідно з п.1.10 ПДР, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно із ст.15 Закону України «Про дорожній рух» кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

Право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Так, згідно довідки УПП в Тернопільській області ДПП від 31.03.2025, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 посвідчення водія не отримував.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.ч.2,4,5 ст. 126 КУпАП та після цього повторно протягом року керував транспортними засобами, будучи особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами.

Позбавлення права керувати транспортними засобами має відповідати загальній меті адміністративного стягнення, передбаченій ст. 23 КУпАП. Особливої уваги набуває досягнення мети стягнення щодо запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень як правопорушником, так і іншими особами, з дотриманням засади справедливості та принципу рівності всіх перед законом.

Так, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та може бути спричинена відповідна шкода, а тому стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши в передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність порушення ПДР в такому випадку є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в такому разі набуває особливого значення (постанова ККС ВС від 4 вересня 2023 року у справі №702/301/20).

Також, відповідно до довідки УПП в Тернопільській області ДПП від 31.03.2025 за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 транспортних засобів не зареєстровано. Відповідно до ч. 1 ст. 28 КУпАП, оплатне вилучення можливе лише предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення. Автомобіль «Пежо Партнер» д.н.з. НОМЕР_2 , яким згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №285669 від 30.03.2025, керував ОСОБА_1 належить ОСОБА_2 .

За встановлених обставинах при накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, обставини справи, те, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності, за віком та станом здоров`я є працездатним, відсутність обставин, що пом`якшують, чи обтяжують відповідальність, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу. що буде необхідним і достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень, а також відповідатиме характеру вчинених правопорушень та меті адміністративного стягнення.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника, слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

На підставі наведеного, керуючись ст. 23, 33, 40-1, 126, 245, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. в дохід держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі чотирьох тисяч вісімсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 81 600 (вісімдесят одна тисяча шістсот гривень) в дохід держави.

Головуючий суддяЛ. Т. Базан