Справа № 161/5583/25
Провадження № 3/161/2037/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року м.Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Антіпова Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , інвалід ІІ групи,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

26 березня 2025 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшов для розгляду протокол про адміністративні правопорушення серії ВАД № 435974 від 11.03.2025 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

За змістом складеного протоколу серії ВАД № 435974 від 11.03.2025 року про адміністративне правопорушення вбачається, що 11.03.2025 року о 14 год. 50 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме ображав словесно, погрожував, принижував, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Вищевказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, не визнав та пояснив, що жодного насильства відносно своєї матері він не вчиняв та ніякої шкоди їй не завдавав. Зазначив, що між ним та його матір`ю ОСОБА_2 систематично виникають конфлікти на ґрунті житлового питання, оскільки його мати разом із його братом намагаються позбавити його права власності та права користування житловим будинком, в якому він проживає разом із своєю матір`ю. Внаслідок такої поведінки матері виникають непорозуміння між ним, оскільки пояснювати причини таких рішень мати відмовляється, на всі намагання поспілкуватися та з`ясувати це питання, матір починає його ображати, називати недобрими словами, що переростає в конфлікт між ними. Проте, це не є домашнім насильством, бо жодного психологічного чи фізичного тиску він щодо матері не вчиняє.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, про дачу, час та місце його проведення була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Заслухавши пояснення порушника, перевіривши матеріали справи та надавши оцінку доказам, наявним в ній, суд доходить наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до положень ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутись до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 435974 від 11.03.2025 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що безпосередньо у провину ОСОБА_1 ставиться вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно матері ОСОБА_2 , що виражалось у словесних образах, приниженні, погрозах.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

У той час, як під конфліктом/сваркою необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Виникнення конфлікту/сварки залежить не лише від об`єктивних причин, але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

Тобто, факт вчинення конфлікту/сварки, між особами, визначеними Законом, сам по собі не може свідчити про факт скоєння насильства.

Лише обставини вчинення правопорушень відображені в протоколах, як вважає суд, не є достатніми, переконливими та беззаперечними доказами вчинення ОСОБА_1 у відношенні матері вказаного адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що єдиним доказом, зібраним поліцейськими Луцького РУП ГУНП у Волинській області та доданим до протоколу про адміністративне правопорушення є письмова заява та пояснення потерпілої ОСОБА_2 .

Враховуючи той факт, що потерпіла особа апріорі є зацікавленою у притягненні порушника до адміністративної відповідальності, її письмові пояснення можуть бути взяті судом до уваги. При цьому, докази оцінюються судом в їх сукупності, а жоден доказ не має наперед визначеного значення. Внаслідок чого, приймаючи до уваги невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні діянь, що ставляться йому у провину, та заперечення ним фактичних обставин інкримінованого правопорушення, пояснення потерпілої ОСОБА_2 не можуть мати переважного значення над іншими доказами, а за повної відсутності інших доказів єдиною підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності

При цьому, потерпіла ОСОБА_1 на виклик до суду в судове засідання не з`явилась, будучи повідомленою судом про дату, час та місце розгляду справи та про необхідність надання особистих пояснень по суті вчинених у її відношенні діянь.

Отже, на переконання суду, наявні в матеріалах справи докази не є достатніми для встановлення доведеності вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, як про те вказано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю через недоведеність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 173-2, ст. ст. 33-35, п. 1 ч. 1 ст. 247, 268, 283-285, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Т.А. Антіпова