Справа № 639/1822/25
Провадження № 3/639/633/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. Харків

Суддя Новобаварського районного суду міста Харкова Мілов Д. В., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

09 березня 2025 року о 00-04 год. в м.Харків, вул. Полтавський шлях, 79, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Omega, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці) від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest та проведення такого огляду у медичному закладі КНП ХОР ОКНЛ м. Харків, вул. Ахієзерів, 18-А, відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 неодноразово належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання від 26.03.2025, в якому зазначив, що на даний час він перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 та є чинним військовослужбовцем Збройних Сил України, у зв`язку із чим просить зупинити провадження у справі до моменту його звільнення з військової служби, а в разі відмови у задоволенні цього клопотання просить відкласти розгляд справи на іншу дату.

Представник ОСОБА_1 адвокат Клострейх О. В. надіслала до суду клопотання, в яких просила дану справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУПАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а у разі визнання ОСОБА_1 винним в інкримінованому його діянні, застосувати за аналогією закону ст. 69 КК України і не призначати йому додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом на один рік.

Клопотання обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, тобто виконує обов`язки військової служби, і проведення його огляду ініційовано не посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення незаконного складання адміністративних матеріалів відносно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому адвокат Клострейх О. В. вважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 адвокат Самардіна А. О. у судовому засіданні підтримала доводи клопотань адвоката Клострейх О. В. й також просила дану справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУПАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а у разі визнання ОСОБА_1 винним в інкримінованому його діянні, застосувати за аналогією закону ст. 69 КК України і не призначати йому додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом на один рік.

За клопотанням представника ОСОБА_1 адвоката Клострейх О. В. у судове засідання неодноразово викликались працівники поліції, які брали участь під час складання адмінпротоколу від 09.03.2025 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак у судове засідання не з`явились, причини неявки до суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про повну доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 266368 від 09.03.2025;

- довідкою облікових даних ІПНП, згідно якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 27.09.2023;

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.03.2025;

- зобов`язанням ОСОБА_1 від 09.03.2025;

- рапортом інспектора УПП в Харківській області Нечай Б. від 09.03.2025;

- відеозаписами з місця події.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи щодо порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, зважаючи на те, що його огляд на стан сп`яніння повинен проводитися посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини, на думку суду, є необґрунтованими та такими, що ґрунтуються на суб`єктивному сприйнятті законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст.266-1 КУпАП огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 79, тобто поза межами території будь-якої військової частини. В процесі спілкування з інспекторами поліції ОСОБА_1 не надавав документів, які б підтверджували те, що він виконує обов`язки військової служби. В ході судового розгляду справи відповідних документів на підтвердження того, що під час зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби, також не надано.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 15 КУпАП за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються, зокрема, забезпечення безпеки дорожнього руху, військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах, а згідно з ч. 1 ст. 255 КУпАП протоколи про правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, мають право складати лише уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції або центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері безпеки на морському та внутрішньому водному транспорті, натомість відповідні посадові особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України повноваженнями складати протоколи за ст. 130 КУпАП такими повноваженнями не наділені.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

Враховуючи обставини, встановлені під час судового розгляду, характер вчиненого правопорушення, особу винного, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, вважаю за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Щодо клопотань представників ОСОБА_1 адвокатів Клострейх О.В. та Самардіної А.О. про застосування положень ст. 69 КК України за аналогією закону, та їх доводів про наявність підстав не накладати на ОСОБА_1 додаткове адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, то необхідно зазначити таке.

З приводу вказаних доводів, суд зазначає, що аналогія закону застосовується виключно, якщо відповідні суспільні відносини нормативно не врегульовані, тобто існує прогалина у законодавстві.

У чинному КУпАП дійсно наявні деякі такі прогалини, які за аналогією закону можуть регулюватися іншими актами законодавства, як то інститут відводу судді, проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення тощо.

Однак, питання призначення адміністративного стягнення чітко врегульована главою 4 КУпАП, і будь-якої прогалини в даному випадку не існує, як і підстав застосувати аналогію закону.

Санкція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає стягнення у виді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Отже, санкції ч. 1 ст.130 КУпАП є безальтернативною в частині накладення на водіїв стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, що позбавляє суд можливості накласти стягнення без позбавлення права керування транспортними засобами.

При цьому, положеннями КУпАП не передбачено можливості накладення адміністративного стягнення нижче від найнижчої межі, визначеної в санкції певної норми, або не накладення одного з видів стягнень, передбаченого санкцією відповідної норми як обов`язкового.

Наведений вище підхід відповідає п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в якому з урахуванням наведеного вище нормативного регулювання, закріпленого в КУпАП, визначено, що судам за правилами КУпАП основні й додаткові стягнення слід застосовувати в межах санкцій відповідних норм.

Більш того, законодавчо заборонено, починаючи з 17.03.2021, визнання таких правопорушення малозначним та передачу матеріалів справи на розгляд трудовому колективу чи громадській організації, військовій частині (ч. 1 ст. 21 та примітка до ст. 22 КУпАП).

Вчинення діянь, які кваліфікуються в національному законодавстві за статтею 130 КУпАП, є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху, а тому тяжкість відповідного стягнення обумовлена саме високим ступенем суспільної шкоди, яка завдається такими діяннями, і тому є пропорційним таким, що забезпечує баланс між публічними інтересами та приватними правами особи.

У рішенні по справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи користується автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізує своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З наведених вище мотивів, суд відхиляє доводи представників ОСОБА_1 адвокатів Клострейх О. В. та Самардіної А. О. про можливість за аналогією закону застосувати до цих правовідносин положення ст. 69 КК України, як підставу не накладення на ОСОБА_1 додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім цього, положеннями КУпАП також не передбачено можливості зупинення провадження у справі у зв`язку із проходженням військової служби особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, до його звільнення з військової служби.

Більш того, положення ст. 268 КУпАП не містить заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Також суд бере до уваги, що інтереси ОСОБА_1 під час розгляду справи щодо нього судом представляли адвокати Клострейх О. В. та Самардіна А. О.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі до моменту його звільнення з військової служби.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (з 1 січня 2025 року 3028 грн.), що складає 605,60 грн.

При цьому, з урахуванням суті справи, що є предметом судового розгляду, а також висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 16.02.2022 по справі №560/4971/21, від 11.12.2023 по справі №320/14700/21, від 05.09.2023 по справі №380/1139/23 та інших, військовослужбовець ОСОБА_1 не підлягає звільненню від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 130 ч.1, 268, 279, 283, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі до моменту його звільнення з військової служби відмовити.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, (отримувач коштів ГУК Харківськобл/Харківобл/21081300, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0020001, код класифікації доходів бюджету 21081300), призначення платежу адміністративне стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення штрафу.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Строк пред`явлення до виконання 3 (три) місяці з дня винесення постанови.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги через Новобаварський районний суд міста Харкова до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Д. В. Мілов