П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Якимець О. І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП -

ВСТАНОВИВ:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №177783 від 20.11.2024, 20.11.2024 о 01:15 за адресою: м.Київ, просп. Георгія Гонгадзе, 26-А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Senator, н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`янінняу встановленому законом порядку відмовився на нагрудну боді камеру 472004, 470179, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

У судове засідання з`явився представник особи адвокат Кириченко В.Г., надав пояснення та письмове клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись. Керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 (справа № №404/4467/16-а)).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

На підтвердження обставин викладених у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення від 20.11.2024, до матеріалів справи органом поліції долучено відеозаписи з нагрудної камери поліцейського.

Під час перегляду судом відеозаписів наданих працівникам поліції в судовому засіданні не було встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Senator, н.з. НОМЕР_1 20.11.2024. Зокрема, згідно оглянутого відеозапису, такий розпочинається (час 01:39:40 год.) з моменту коли троє чоловіків стоять біля припаркованого транспортного засобу Opel Senator, н.з. НОМЕР_1 , двигун вимкнений, транспортний засіб зачинений, та машини працівників патрульної поліції. На запитання хто з них водій, особи пояснюють що їх підвозили, і ніхто з них не керував таким транспортним засобом. На неодноразові запитання працівників патрульної поліції чи буде ОСОБА_1 проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, такий зазначає, що оскільки транспортним засобом не керував, проходити огляд не буде. Також на відеозаписі зафіксовано перевірку особистих речей, які особи добровільно виклали на капот автомобіля (1:21:04 - 1:21:26 відеозапису), ключами які знаходилися у ОСОБА_1 , працівникам поліції не вдалося відкрити транспортний засіб Opel Senator. Також на відеозаписі зафіксовано огляд поліцейським та зйомка на бодікамеру телефона іншого працівника поліції та прокоментовано, що наявний факт руху автомобіля з вимкненими габаритами та мабуть хтось із місця водія пересів на пасажирське сидіння (21:34 - 22:20 хв. відеозапису, та 22:37 - 24:54 хв. відеозапису), однак достеменно встановити зазначене, з відеозапису долученого працівниками патрульної поліції та наявного у матеріалах справи, суд не вбачає за можливе.

Враховуючи встановлене вище, суд прийшов до переконання про те, що суду не подано достатніх та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, адже наявними докази у справі не доведений факт керування останнім транспортним засобом та порушення п. 2.5 ПДР України.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вищезазначених обставин, відповідно до вимог чинного законодавства України усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про не доведеність об`єктивної сторони правопорушення, яка виражається у формі керування транспортним засобом, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, з огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Разом із тим, оскільки відносно правопорушника винесено постанову про закриття провадження у справі то у відповідності до ст.40-1 КУпАП, особою судовий збір не сплачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП та керуючись ст. ст. 221, 247 ч.1 п.1, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя О. І. Якимець