Справа № 192/1243/25
Провадження № 3-зв/192/1/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 червня 2025 року

Суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Ковальчук Н.В.,

за участю захисника Сидоренка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області заяву адвоката Сидоренка Володимира Вікторовича, захисника Бєлікова Андрія Юрійовича, про відвід судді Щербини Н.О. від розгляду справи № 192/1243/25 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановила:

У провадженні судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області Щербини Н.О. перебуває справа про адміністративне правопорушення № 192/1243/25.

05 червня 2025 року до суду надійшла заява адвоката Сидоренка В.В., захисника Бєлікова А.Ю., про відвід судді, у якій захисник просить:

1) в порядку ст. 81 КПК України передати матеріали справи № 192/1243/25 на автоматизований розподіл судових справ для визначення судді, який буде розглядати подану заяву про відвід;

2) задовольнити заяву про відвід судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області Щербини Наталії Олександрівни.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи 05 червня 2025 року суддею для розгляду зазначеної заяви визначена суддя Ковальчук Н.В.

Заява про відвід судді Щербини Н.О. обґрунтовується тим, що Солонянським районним судом Дніпропетровської області в складі судді Щербини Н.О. здійснюється розгляд справи № 192/1243/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до ст.ст. 1, 7 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності серед іншого має право заявляти клопотання. Положеннями КУпАП не передбачено спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід. Разом з тим, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Рішенням Ради суддів № 34 від 08.06.2017 роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до КУпАП, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях неодноразово констатував, що норми КУпАП носять карний кримінально-правовий характер, а справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальними, тому адміністративні правопорушення підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції (п. п. 21-22 рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України»). Найближчою за правовою природою суміжною галуззю процесуального права є кримінальне процесуальне право. Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі (рішення у справі «Білуха проти України», «Бочан проти України», «Газета «Україна-центр» проти України» та ін.)

02.06.2025 захисником ОСОБА_1 адвокатом Сидоренко В.В. було подано ряд клопотань по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , зокрема клопотання про фіксацію судового розгляду технічними засобами, клопотання про виклик поліцейських, клопотання про проведення експертизи з технічного дослідження матеріалів відео звукозапису, клопотання про витребування оригіналу та повного відеозапису, клопотання про визнання доданих до справи відеозаписів недопустимими та недостовірними. Всі подані клопотання сторони захисту були спрямовані на повне та всебічне з`ясування всіх обставин справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , оскільки складений адміністративний матеріал містив значну кількість процесуальних порушень та недоліків. Проте, в судовому засіданні по справі 03.06.2025 суддя Щербина Н.О. відмовила в задоволенні всіх без винятку клопотань сторони захисту без належного правового обґрунтування. Крім того, захисник в судовому засіданні, яке відбулось 03 червня 2025 року, навіть не встиг озвучити клопотання про витребування оригіналу та повного відеозапису, в тому числі прохальну його частину, а суддя перебиваючи захисника, вирішила дане клопотання та відмовила в його задоволенні. Клопотання про проведення експертизи з технічного дослідження матеріалів звукозапису вирішено без видалення до нарадчої кімнати. Так само було вирішено також клопотання про визнання доданих до справи відеозаписів недопустимими та недостовірними, також вирішено суддею Щербина Н.О. поспіхом без видалення до нарадчої кімнати. Не було заслухано думку захисника щодо вирішення даного клопотання в нарадчій кімнаті при прийнятті постанови за наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення. Єдиним обґрунтуванням відмови в задоволенні даного клопотання стало те, що суддя вказала на відео вбачається, що ОСОБА_1 каже, що керував транспортним засобом. Все зазначене стало можливим, оскільки суддею було відмовлено в задоволенні клопотання про фіксацію судового розгляду технічними засобами, посилаючись на те, що нормами КУпАП, не передбачено такої фіксації. Суддя, не звернула уваги на клопотання захисника Сидоренко В.В., згідно якого базовим для розкриття засади гласності судового процесу в Україні є положення ч. 2 ст. 129 Конституції України, згідно якої визначено засади судочинства в цілому, однією з яких є гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами. Конституційний Суд в Рішенні у справі про фіксування судового процесу технічними засобами від 08 грудня 2011 року за №16-рп/2011 висловив правову позицію, згідно з якою повне фіксування судового процесу технічними засобами є самостійною засадою судочинства. Та також, звертав увагу на інші норми права. Суддя відмовив в задоволенні всіх клопотань сторони захисту, чим позбавила сторону захисту права на доступ до правосуддя та права на справедливий розгляд справи об`єктивним та безстороннім судом. Зазначене підтверджується аудіо записом. В клопотанні про виклик поліцейського, захисником були наведені підстави (обставин), які може підтвердити та/або спростувати в судовому засіданні вказана в клопотанні особа. Але, не зважаючи на це без будь-якого належного обґрунтування, суддя відмовила в задоволенні зазначеного клопотання. Таким чином, поведінка судді, яка спрямована на порушення прав та свобод учасників справи, порушення суддею приписів чинного законодавства та основоположних принципів та засад судочинства, та зокрема принципу правової визначеності, є грубим нехтуванням гарантіями, передбаченими ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Вказані відомості є тими обставинами, які викликають сумнів у неупередженості та безсторонності судді по даній справі. Така поведінка судді Щербина Н.О. перешкоджає належному та справедливому розгляду даної справи незалежним і безстороннім судом, як це гарантовано ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини і громадянина, прийнятою 04.11.1950, ратифікованою Україною 17.07.1997 та набрала чинності 11.09.1997, та викликає сумнів в об`єктивності та неупередженості особи, яка здійснює правосуддя. Зважаючи на порушення суддею прав ОСОБА_2 на доступ до правосуддя, захисник вважає, що не забезпечивши достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу безсторонності судді, неможливо досягти дієвості судового розгляду при вирішенні справи про адміністративне правопорушення, через що наявні обґрунтовані підстави для відводу судді по даній справі. Захисник також вважає, що суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Щербина Н.О. не може здійснювати правосуддя в даній справі, оскільки подальша його участь в судовому розгляді лише перешкоджатиме належному та об`єктивному вирішенню даної справи та надалі порушуватиме права ОСОБА_1 , як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на доступ до правосуддя.

У судовому засіданні захисник заяву підтримав, просив задовольнити.

Заслухавши захисника, дослідивши аудіозапис, доданий до заяви, суддя дійшла таких висновків.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не врегульовує питання, пов`язані з відводом (самовідводом) судді, тому відповідно до усталеної судової практики потрібно застосовувати принцип аналогії закону. У цьому випадку найбільш близьким до адміністративно-деліктних правовідносин є кримінальне процесуальне законодавство.

За правилами, встановленими статтею 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02, п.п. 49, 50, 52) вказав на те, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Вимоги заявника про відвід слідчого судді ґрунтуються на тому, що він не погоджується з процесуальними рішеннями судді при розгляді справі, що вбачається також з пояснень захисника у судовому засіданні та дослідженого аудіозапису судового засідання, доданого до заяви про відвід судді.

Разом з тим, незгода заявника із процесуальними рішеннями судді, не є підставою для відводу судді, а може бути підставою для оскарження рішення судді до апеляційного суду.

Під час розгляду заяви про відвід судді не встановлено обставин, які викликали б обґрунтовані сумніви у неупередженості або сумніви в об`єктивності судді та/або що суддя має пряму чи побічну заінтересованість у результаті розгляду справи, а також інших, передбачених законом підстав для відводу судді, а тому у задоволенні заяви про відвід судді потрібно відмовити.

Керуючись ст.ст. 75, 81 КПК України,

постановила:

У задоволенні заяви адвоката Сидоренка Володимира Вікторовича, захисника ОСОБА_1 , про відвід судді Щербини Н.О. від розгляду справи № 192/1243/25 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Ковальчук