Справа № 359/4487/25
Провадження № 3/359/2223/2025
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2025 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши, за участі особи, яка притягається до відповідальності, потерпілої ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , адміністративний матеріал, що надійшов Батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_2 ,

в с т а н о в и в :

12.04.2025 о 17 год. 00 хв. в АДРЕСА_2 в під`їзді №3 гр. ОСОБА_3 , вчинив стосовно своєї колишньої дружини гр. ОСОБА_1 домашнє насильство фізичного характеру, що проявилось в ударі по обличчю та штовханні, внаслідок чого могла бути завдана шкода їхньому фізичному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні повідомила, що 12.04.2025 вона спілкувалась зі своїм колишнім чоловіком ОСОБА_3 , він запитував про їхнього сина ОСОБА_4 і вимагав, щоб вона приїхала. ОСОБА_1 приїхавши за адресою АДРЕСА_2 , двері під`їзду їй відкрили дівчата (мешканці будинку). В момент того, як вона зайшла на перший поверх, до неї підбіг її колишній чоловік - ОСОБА_3 , вдарив по обличчю, точніше по правій щоці, притиснув до сходів, вона почала кликати на допомогу. Потім він витягнув свій мобільний телефон і почав фіксувати її подальші дії. На її крики вибігла мешканка будинку ОСОБА_5 (донька якої відкрила їй двері). Донька ОСОБА_6 від почутих криків на допомогу перелякалась. Викликали поліцію з телефону ОСОБА_2 . В подальшому ОСОБА_3 заперечував свої дії щодо застосування до неї фізичної сили і виправдовуючись, пояснював свої дії, як такі, що були спрямовані обійми ОСОБА_1 , а не для завдання ударів. Додатково повідомила, що такі дії з боку ОСОБА_3 продовжують вже тривалий час.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що о 15 год 33 хв 12.04.2025 він повертався зі стрільб, зателефонував своїй колишній дружині і сказав, що хоче побачитись із сином. Вони домовилися про зустріч, що про свідчить переписка в месенджері «Телеграм». ОСОБА_7 повідомила що його син знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . Трохи пізніше він знову телефонував ОСОБА_1 щоб уточнити деякі деталі, щодо речей які необхідні дитині, але слухавку ОСОБА_1 вже не брала. Близько 16 години він зателефонував мамі ОСОБА_1 , вона повідомила, що можна забирати сина ОСОБА_4 . Близько 17 години він під`їхав до під`їзду АДРЕСА_3 , йому зателефонувала мама ОСОБА_1 , почала йому погрожувати і повідомила, що дитину йому ніхто не виведе. Потім він піднявся на п`ятий поверх, йому зателефонувала ОСОБА_1 і під час розмови виражалась нецензурною лайкою в його бік. ОСОБА_1 назвала ОСОБА_3 нецензурним словом на букву «П». ОСОБА_3 пояснив, що це слово не принизило його честь та гідність, а викликало огиду, оскільки це слово використовують українські військові, називаючи так іншу сторону з якою безпосередньою ведуться бойові дії. Коли ОСОБА_3 вже був на п`ятому поверсі йому подзвонила ОСОБА_1 , він спустився на перший поверх . В правій руці він тримав шолом в лівій руці був телефон і павербанк. Коли ОСОБА_1 зайшла до під`їзду то ОСОБА_3 запитав в неї: хто такий, нецезурне слово на букву «П». ОСОБА_3 заперечив факт нанесення удару по обличчю потерпілій ОСОБА_1 , а також заперечив щодо використання нецензурної лайки в її бік, оскільки нецензурне слово яке він використовував було не на її адресу, а для з`ясування, до кого ОСОБА_1 застосувала нецензурне слово на букву «П». В подальшому ОСОБА_3 зазначив, що свідка ніякого не було, а двері тамбуру були зачинені. Щодо долучених ОСОБА_3 копій: форма оцінки ризиків, його письмові пояснень, щодо події 12.04.2025, протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення або таке що готується , - він пояснив: що ці матеріали в подальшому нікуди не були долучені , оскільки працівники поліції попросили його забрати заяву на ОСОБА_1 , так як вона є працівником поліції .А ОСОБА_1 в свою чергу, зі слів працівників поліції, мала відмовитись в суді від своєї заяви. ОСОБА_3 погодився на пропозицію працівників поліції та розірвав документи. Потім зі сторони ОСОБА_1 відбувався шантаж, вона пропонувала ОСОБА_3 відмовитись від частки на квартиру на її користь або на користь сина, взамін на відмову в суді від своєї заяви. Також ОСОБА_3 вважає, що ОСОБА_1 мала намір заподіяти йому тілесних ушкоджень, дана подія зафіксовані на відеозаписі, який надано ОСОБА_3 . Вину у вчинені адміністративного правопорушення ОСОБА_8 не визнав.

Свідок ОСОБА_2 , повідомила, що 12.04.2025 знаходилась за місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_4 . Та зазначила, що її квартира знаходить на першому поверсі. Перебуваючи вдома ОСОБА_2 почула жіночі крики про допомогу. Вона вийшла в тамбур, та піклуючись за свою безпеку, вирішила через дверне вічко подивитись що відбувається. Подивившись у дверне вічко, побачила як особа чоловічої статі в балаклаві б`є жінку, чоловік був повернути боком, а жінка нахилена вперед. Чоловік наносив удари, скільки було ударів не знає. Під час нанесення ударів жінка кричала, між ними відбувалась сварка. Повернувшись у квартиру ОСОБА_2 взяла мобільний телефон та вийшла в тамбур. Коли відкрила двері,вона впізнала свою колегу ОСОБА_1 злякалась та також почала кричати, потім запитувала чи необхідна допомога . ОСОБА_9 сказала їй що необхідно викликати поліцію. І вже з її телефону було здійснено виклик поліції. Чи наносила удари ОСОБА_1 . ОСОБА_3 . ОСОБА_2 не бачила. Додатково зазначила що після ударів обличчя ОСОБА_1 було червоне. Також зазначила в своїх поясненнях ОСОБА_2 , що її дев`ятирічна донька, виходячи з під`їзду бачила якогось чоловіка та ОСОБА_9 , яка заходила до під`їзду, донька з нею привіталась. Потім вона побачила як чоловік напав на жінку, побачивши це її дитина злякалася та побігла ховатись.

Суддя, встановивши обставини передбачені ст. 280 КУпАП, заслухавши в судовому засіданні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази, що передбачені 251 КУпАП, прийшов до висновку, що ОСОБА_3 своїми діями вчинив домашнє насильство, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Так, незважаючи на не визнання своєї вини особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 його вина у вчиненні цього правопорушення підтверджується, дослідженими в судовому засіданні, письмовими доказами: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 991092 від 12.04.2025., який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з яким ОСОБА_3 ознайомлений та який ним власноручно підписаний (а.с.2); копією термінового заборонного припису стосовно кривдника від 12.04.2025, винесеного щодо ОСОБА_3 , у зв`язку зі скоєнням домашнього насильства 12.04.2025 щодо колишньої дружини ОСОБА_1 (а.с.3); даними з форми оцінки ризиків від 12.04.2025, відповідно до якого, поліцейським уповноваженого підрозділу поліції, який провів оцінку ризиків визначено рівень небезпеки високий (а.с.4); копією протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення або таке, що готується від 12.04.2025, в якому зафіксовано факт звернення, опис подій, початкові пояснення ОСОБА_1 ( а.с.5); копією письмових пояснень потерпілої ОСОБА_1 в яких вона підтвердила факт вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства фізичного характеру щодо неї (а.с.7); копією письмових пояснень свідка ОСОБА_2 від 12.04.2025 (а.с.8).

Отже, як встановлено в судовому засіданні, між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 12.04.2025, виник конфлікт, під час якого ОСОБА_1 виражалась нецензурною лайкою в бік ОСОБА_3 , а ОСОБА_3 вчинив по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_1 , умисні дії фізичного характеру, які полягали у штовханні та удару по обличчю, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному здоров`ю.

В той же час надані ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відеозаписи з мобільних телефонів, відображають події які не підтверджують факті вчинення ОСОБА_3 фізичного та психологічного насильства відносно потерпілої.

З досліджених відеозаписів вбачається лише емоційний стан потерпілої ОСОБА_1 . Відтак, суд критично оцінює пояснення ОСОБА_3 , щодо того, що його дії були спрямовані на обійми ОСОБА_1 , а не на нанесення їй ударів.

При цьому зазначений в протоколі факт домашнього насильства психологічного характеру, яке виразилось в нецензурній лайці на адресу потерпілої ОСОБА_1 , не підтвердився в ході судового розгляду.

Суд зазначає, що для встановлення факту вчинення неправомірної поведінки у вигляді висловлювання нецензурної лайки на адресу потерпілої необхідна наявність належних і допустимих доказів, що підтверджують таку поведінку.

У даному випадку потерпілою не надано об`єктивних доказів, які б підтверджували використання ОСОБА_3 саме нецензурної лексики в її бік. Пояснення самої ОСОБА_1 мають суб`єктивний характер та не підкріплені ані аудіо-, відеозаписами, ані показами свідка .

У зв`язку з відсутністю чітких, достовірних і допустимих доказів, що вказували б на факт використання ОСОБА_3 нецензурної лексики, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання відповідної поведінки доведеною.

З огляду на вищевикладене, аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, доведена .

Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдано шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству", домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Отже приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

При цьому суддя також враховує, що невизнання ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні правопорушення, суддя оцінює критично та вважає це способом захисту від складеного щодо нього адміністративного протоколу, з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, так як його покази в цій частині повністю спростовуються дослідженими судом доказами та показами свідка ОСОБА_2 ,які не викликають сумнів у суду. Свідок безпосередньо чула крики, через дверне вічко бачила як особа чоловічої статі наносить удари жінці, чітко вказала на червоне обличчя потерпілої можливий тілесний прояв насильства. Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених в них обставин, суд не вбачає.

Своїми діями, які виразилися у вчиненні домашнього насильства, проявом якого були умисні дії фізичного характеру у вигляді удару по обличчю та штовханні, вченого щодо членів сім`ї правопорушника, а саме: колишньої дружини ОСОБА_1 , внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному здоров`ю, ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, ознаки якого передбачені ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Отже, дослідивши надані докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення знайшла своє підтвердження і в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до статті 24 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують вчинення ОСОБА_3 правопорушення суддею не встановлено.

Зважаючи на викладене, з урахуванням матеріалів справи, особи правопорушника, ступеня його вини, обставин та характеру вчиненого правопорушення, його наслідків, відсутності пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень, застосувати до ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 00 коп.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" слід стягнути із ОСОБА_3 , на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 23, 24, 33-35, ч. 1 ст. 173-2, ст.ст. 245, 268, 280, 283-285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_2 , у скоєні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп., що слід стягнути на користь Держави України (Отримувач коштів: ГУК у Київській області, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37955989, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, номер рахунку: UA0010103, код класифікації доходів бюджету: 21081100).

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової к артки платника податків фізичної особи: НОМЕР_2 , на користь державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу *;101) судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________

Суддя : С. М. Вознюк