Справа №403/199/25 провадження № 3/403/124/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 року с-ще Устинівка

Суддя Устинівського районного суду Кіровоградської області Атаманова С.Ю., розглянувши справу про адміністративні правопорушення, відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення з доданими матеріалами, які надійшли від відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

неповнолітнього ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно відомостей,

зазначених в протоколах, місце проживання:

АДРЕСА_1 , громадянина

Україна (паспорт № НОМЕР_1 )

за ч.5 ст.121, ч.2 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №284648, складеного 29 березня 2025 року інспектором відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області (скорочення, як вони викладені в протоколі) рядовою поліції Русняк І.Ю., 29 березня 2025 року о 00 год. 20 хв. в с-щі Устинівка гр-н ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Java 350», державний номерний знак НОМЕР_2 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.1.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.126 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №284660, складеного 29 березня 2025 року інспектором відділення поліції №1 (м.Долинська) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області (скорочення, як вони викладені в протоколі) рядовою поліції Русняк І.Ю., 29 березня 2025 року о 00 год. 20 хв. в с-щі Устинівка гр-н ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Java 350», державний номерний знак НОМЕР_2 та перевозив пасажира, який не мав захисного мотошолома, чим порушив п.2.3.г Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст.121 КУпАП.

Постановою судді Устинівського районного суду Кіровоградської області від 12 червня 2025 року зазначені вище провадження у справах стосовно гр-на ОСОБА_1 були об`єднані в одне провадження №403/199/25.

В судове засідання по розгляду справи 05 червня 2025 року неповнолітній ОСОБА_1 , як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явився. Згідно поданої до суду письмової заяви прохав суд розглянути справу про адміністративне правопорушення, без його участі в зв`язку з навчанням. З приводу складених адмінпротоколів пояснив, що працівникам поліції було відомо про дату його народження і те, що він є неповнолітнім. Його матір працівники поліції не повідомили та провели опитування без її присутності. Зазначив, що він не їхав на мотоциклі, а стояв на узбіччі дороги. У разі визнання його винним прохав суд застосувати до нього заходи впливу у виді попередження або передачі під нагляд його матері.

В судове засідання по розгляду справи 05 червня 2025 року законний представник неповнолітнього ОСОБА_1 - його мати ОСОБА_2 , не з`явилась. Згідно поданої до суду письмової заяви прохала суд розглянути справу про адміністративні правопорушення без її участі в зв`язку із зайнятістю на роботі. З приводу складених працівниками поліції адмінпротоколів зазначила, що її, як матір неповнолітнього ОСОБА_1 , ніхто не повідомляв про їх складення, опитування її сина відбувалось без її відома та присутності. За наявності вини її сина у вчиненні адміністративних правопорушень прохала суд застосувати до сина заходи адміністративного впливу у виді попередження або передачі під її нагляд, як матері.

При вирішенні питання щодо наявності в діях гр-на ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126 КУпАП, ч.5 ст.121 КУпАП суд приходить до наступного висновку.

За змістом ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При зясуванні цих обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно яких доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

За змістом ст.ст.254, 256 КУпАП про вчинене адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою складається протокол, в якому зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Таким чином, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів, обовязок щодо збирання яких покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.п.а п.2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - Правила дорожнього руху), водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Ч.2 ст.126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або за передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно з п.п.г п.2.3 Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Ч.5 ст.121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами

На підтвердження обставин вчинення неповнолітнім ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121, ч.2 ст.126 КУпАП, до протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №284648 та №284660 в якості доказів були додані: 1) копії протоколів про адміністративні правопорушення серія ЕПР1 №284660, №284648, складених відносно гр-на ОСОБА_1 за ч.2 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП відповідно; 2) інформація з аналітичної системи ІПНП «Інформаційний портал» №27909-2025 та №28104-2025 від 02 квітня 2025 року про непритягнення гр-на ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП та про неотримання ним посвідчення водія; 3) відеозаписи з технічного засобу відеозапису, що містяться на цифрових носіях інформації DVD-R дисках.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що незабезпечення права на захист є порушенням вимог Конвенції щодо розгляду справи.

Згідно з п.п.1, 3 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Як вбачається з матеріалів справи, гр-н ОСОБА_1 , як особа, стосовно якої були складені протоколи серії ЕПР1 №284648 та №284660, на час їх складання був неповнолітнім.

Відповідно до ч.1 ст.270 КУпАП інтереси особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).

Згідно з вимогами п.7 Мінімальних стандартних правил Організації Об`єднаних Націй, що стосуються відправлення здійснення правосуддя щодо неповнолітніх, право мати адвоката та право на присутність батьків або опікуна є основними процесуальними гарантіями захисту прав неповнолітніх.

Відповідно до вимог ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради №789-XII від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.2 ст.33 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що проведення опитування неповнолітніх допускається тільки за участю батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога.

Аналогічна норма міститься також і в п.17 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 за №1376 (з наступними змінами).

Таким чином, забезпечення права на захист неповнолітньої особи при її притягненні до будь-якого виду юридичної відповідальності здійснюється шляхом обов`язкового залучення законного представника.

Однак, як вбачається з доданих до протоколів відеозаписів, працівники поліції не переконалися у тому, що неповнолітній ОСОБА_1 правильно розуміє суть правопорушень, вчинення яких йому ставиться у провину, хоча в цьому випадку зобов`язані були такі дії вчинити шляхом повідомлення і залучення до справи захисника або кого-небудь з батьків - законних представників, як того вимагають загальні положення норм як національного, так і міжнародного права, зокрема Конвенції, що регламентує захист прав дитини, а також особливість порядку притягнення неповнолітніх до відповідальності за вчинення правопорушення.

З даних відеозаписів також вбачається, що працівники поліції при складанні протоколів про адміністративні правопорушення взагалі не ознайомили неповнолітнього ОСОБА_1 зі спеціальним правом, передбаченим ст.270 КУпАП.

Отже, з доданих до протоколів про адміністративні правопорушення відеозаписів вбачається, що поліцейськими були відібрані усні пояснення у неповнолітнього ОСОБА_1 та складені стосовно нього протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП,без участі батьків (одного з них), або іншого законного представника чи педагога.

Протоколи про адміністративні правопорушення серія ЕПР1 №284648 та №284660 також не містять відміток, які б свідчили про присутність законного представника неповнолітнього ОСОБА_1 під час їх складення.

Будь-яких передбачених ст.251 КУпАП доказів на підтвердження обставин присутності законного представника неповнолітнього ОСОБА_1 при відібранні у нього усних пояснень та складенні стосовно нього протоколів про адміністративні правопорушення, до протоколів серія ЕПР1 №284648 та №284660 додано не було, про їх наявність у самих протоколах також не зазначено.

Наведені обставини вказують на істотне порушення права неповнолітнього на захист, що дає суду підстави дійти висновку про те, що протоколи про адміністративні правопорушення серія ЕПР1 №284648 та №284660 від 29 березня 2025 року, які є основними процесуальними документами, на підставі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не можна за таких обставин вважати допустимими доказами у справі.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (п.161 рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», заява №25).

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність доданих до протоколів серіїЕПР1 №284648 та №284660 від 29 березня 2025 року належних та допустимих доказів на підтвердження присутності законного представника при відібранні у неповнолітнього ОСОБА_1 усних пояснень та складенні стосовно нього зазначених протоколів про адміністративні правопорушення, що свідчить про недопустимість зазначених протоколів, як доказів, суд приходить до висновку про недоведеність факту вчинення гр-ном ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП, та відсутність в його діях складу цих адміністративних правопорушень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за наявності таких обставин, як зокрема, відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, приходжу до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП, стосовно гр-на ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначених адміністративних правопорушень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.7, ч.5 ст.121, ч.2 ст.126, ст.ст.245, 247, 251, 252, 256, 270, 280, 283, 284, 285, 287, 289, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, стосовно неповнолітнього ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП, стосовно неповнолітнього ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Устинівський районний суд Кіровоградської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.285 КУпАП копію постанови протягом трьох днів вручити або надіслати особі, щодо якої її винесено.

Суддя С.Ю.Атаманова