Справа № 161/7024/25
Провадження № 3/161/2499/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2025 року м. Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Пахолюк А.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІПН - НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , головний бухгалтер ТОВ «Волиньхолдінг»,

- за ч. 1 ст. 163-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 002072/55 від 07.04.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП щодо порядку подання відомостей про виплачені доходи, а саме: порушено вимоги пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49, п. 2 ст. 51, пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14, пп. «б» п. 176.2 ста. 176 розділу IV Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 року, зі змінами та доповненнями, в частині достовірності відображення інформації в Додатку за формою № 1-ДФ (№4-ДФ) до Податкового розрахунку, розділу ІІІ Порядку подання відомостей про виплачені доходи податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 року № 4, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 року за № 111/26556, зі змінами та доповненнями, такі недостовірні відомості та помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку щодо доходів за ознакою «126», «140, «157», що призвело до подання не в повному обсязі, з недостовірними відомостями податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків у 1 кв. 2022, 2 кв. 2022, 3 кв. 2022 року.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмові пояснення, в яких заперечувала свою вину у вчиненні даного правопорушення, а саме вказала, що нею, у встановлений законодавством строк, було подано до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків письмові заперечення від 22.04.2025 року на акт перевірки від 07.04.2025 року № 122/33-00-07-01/20134889, що станом на дату розгляду даної справи ще не розглянуті ЗМУ ДПС по роботі з великими платниками податків. Зазначає, що сам акт перевірки не може слугувати належним та допустимим доказом винуватості особи, оскільки єдиною правовою підставою для складання протоколу є повідомлення-рішення. Крім того, протокол не відповідає вимогам, встановленим ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не встановлені дата, час і місце вчинення адміністративного правопорушення. Також, зауважила, що протокол складено після закінчення трьохмісячного строку притягнення до адміністративної відповідальності. Відтак, просила закрити провадження у справі.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 Щербина А.І. підтримав письмові пояснення своєї довірительки, та вказав, що в діях ОСОБА_1 відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, а тому просить закрити провадження у справі.

Заслухавши захисника ОСОБА_1 Щербини А.І., дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.

Статею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до диспозиції ч. 1ст. 163-4 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає в разі, неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян.

Судом встановлено, що на підставі акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Волиньхолдінг» від 07.04.2025 року № 122/33-00-07-01/20134889, податковим органом складено протокол про адміністративне правопорушення № 002072/55 від 07.04.2025 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП, оскільки встановлено порушення вимог податкового законодавства в частині достовірності відображення інформації в Додатку за формою № 1-ДФ (№4-ДФ) до Податкового розрахунку, розділу ІІІ Порядку подання відомостей про виплачені доходи податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку, такі недостовірні відомості та помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку щодо доходів за ознакою «126», «140, «157», що призвело до подання не в повному обсязі, з недостовірними відомостями податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків у 1 кв. 2022, 2 кв. 2022, 3 кв. 2022 року.

Відповідно до вимог закону, формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Із протоколу про адміністративне правопорушення № 002072/55 від 07.04.2025 року вбачається, що в ньому не зазначено дати і часу вчинення правопорушення, відсутнє чітке та конкретне формулювання суті правопорушення, а саме в графі «дата, час і місце вчинення правопорушення» зазначено: «07.04.2025 року відповідно до Акту № 122/33-00-07-01/20134889 «По результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Волиньхолдінг» за період з 01.04.2021 року по дату завершення перевірки» та не вказано конкретних порушень, які вчинено ОСОБА_1 . Сам же акт № № 122/33-00-07-01/20134889 від 07.04.2025 року не породжує правових наслідків для платника податків.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Проте, з протоколу про адміністративне правопорушення № 002072/55 від 07.04.2025 року, неможливо встановити місце, час і дату вчинення правопорушення, а також не розкрито суть правопорушення, що ставиться у вину ОСОБА_1 як головному бухгалтеру ТОВ «Волиньхолдінг».

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП та не може бути перекладено на суд.

Таким чином, судом не може бути взятий до уваги протокол про адміністративне правопорушення № 002072/55 від 07.04.2025 року, оскільки він не відповідає вимогам ст.256 КУпАП. Будь-яких інших доказів про вчинення ОСОБА_1 правопорушення не надано.

А тому, у даному випадку в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП, у тому розумінні, як викладено в протоколі про адміністративне правопорушення.

У своїй практиці Верховний Суд уже неодноразово наголошував на тому, що акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, не породжує, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність. У силу норм Податкового кодексу України акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.

Відповідно до пункту 54.5 статті 54 Податкового кодексу України, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 86.8 статті 86 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акту перевірки у порядку, передбаченомустаттею 58 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 56.2 статті 56 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення, що, в даному випадку, теж мало місце.

Крім того, відповідно до положень статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; подана скарга зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження і протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Положеннями пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України надано право платнику податків на звернення до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, при цьому грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З наведених норм права вбачається, що єдиною правомірною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого статтею 163-4 КУпАП, є наявність на момент складання протоколу узгодженого податкового повідомлення-рішення, а не акту перевірки.

Із матеріалів справи вбачається, що на підставі акта перевірки від 07.04.2025 року, контролюючий орган склав податкові повідомлення-рішення від 08.05.2025 року № 205/33-00-07-01, щодо порушення підприємством термінів подання повноти та достовірності відображення інформації в Податковому рахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку (форма « 1-ДФ (№4-ДФ)) за відповідні звітні періоди з 01.04.2021 року по 30.09.2024 року, не відображені в повному обсязі суми доходів за ознакою доходу «126», «140», «157», а саме: за 1 кв. 2022 р., 2 кв. 2022 р., 3 кв. 2022 р. (а.с.118), однак дане податкове повідомлення-рішення ТОВ «Волиньхолдінг» отримало лише 13.05.2025 року, що підтверджується витягом з трекінгу з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта» (а.с.119).

Судом в ході розгляду справи встановлено, що у протоколі відсутнє посилання на узгоджене податкове повідомлення-рішення, а захисником в клопотанні від 14.05.2025 року (а.с.117) повідомлено суд про те, що його довірителька не погоджується з отриманим податковим-повідомленням рішенням та дане рішення буде оскаржуватись нею в судовому порядку.

Із матеріалів справи, також вбачається, що ТОВ «Волиньхолдінг» 22.04.2025 року було подано до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків письмові заперечення вих. № 270/01-12 на акт від 07.04.2025 року № 122/33-00-07-01/20134889, в яких підприємство вважає висновки даного акта неправомірними, та такими, що суперечать законодавству (а.с.50-83).

Однак, із відповіді на розгляд заперечення № 1446/6/33-00-07-01 від 06.05.2025 року вбачається, що встановлені перевіркою порушення, що відображені у висновку акту перевірки від 07.04.2025 року є правомірними (а.с. 125-182).

З урахуванням диспозиції частини 1 статті 163-4 КУпАП - правопорушенням є неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян.

При цьому, встановлення порушення підприємством термінів подання повноти та достовірності відображення інформації в Податковому рахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку не визначено складом адміністративного правопорушення нормами КУпАП та відповідно не є компетенцією загального суду при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення порядку утримання та перерахування податку на доходи фізичних осіб і подання відомостей про виплачені доходи, (ухвала ВАСУ від 30.10.2013 у справі № 2а-1670/4665/12), відповідно суд в цій справі це питання не піддає оцінці та аналізу.

Таким чином, у зв`язку з тим, що акт перевірки не може слугувати належним та допустимим доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки є лише службовим документом, який фіксує проведення перевірки та висновки щодо наявності або відсутності порушень вимог законодавства, а єдиною правовою підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення є складення узгодженого грошового зобов`язання згідно податкового повідомлення, суд, враховуючи ту обставину, що станом на дату розгляду даної справи, грошове зобов`язання, визначене податковим повідомленням-рішенням від 08.05.2025 року № 205/33-00-07-01 залишається неузгодженим, а ОСОБА_1 оскаржується дане податкове повідомлення-рішення в судовому порядку, прийшов до висновку, що складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП є передчасним та безпідставним.

Крім того, щодо строків накладення адміністративного стягнення суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Судом вище встановлено, що із протоколу про адміністративне правопорушення № 002072/55 від 07.04.2025 року вбачається, що в ньому не зазначено дати і часу вчинення правопорушення, а саме в графі «дата, час і місце вчинення правопорушення» зазначено: «07.04.2025 року відповідно до Акту № 122/33-00-07-01/20134889 «По результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Волиньхолдінг» за період з 01.04.2021 року по дату завершення перевірки» та не вказано конкретних порушень, які вчинено ОСОБА_1 .

Відтак, податковим органом зазначено в протоколі дату 07.04.2025 року, що є датою акту перевірки, а не датою вчинення правопорушення.

Разом з тим, в акті перевірки зазначено порушення порядку утримання та перерахування податку на доходи фізичних осіб і надання відомостей про виплачені доходи за 1 квартал 2022 року, 2 квартал 2022 року, 3 квартал 2022 року, що є порушенням вимог пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49, п. 2 ст. 51, пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14, пп. «б» п. 176.2 ста. 176 розділу IV Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 року, зі змінами та доповненнями.

Згідно пп. «б» п. 176.2 ст. 176 ПК України, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, та платники єдиного внеску зобов`язані: подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового місяця, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, до контролюючого органу за основним місцем обліку. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку - фізичній особі податковим агентом, платником єдиного внеску протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності із зазначених питань не допускається.

Пунктом пп. 49.18.2 п. 49.18. ст. 49 ПК України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

З врахуванням вищевикладеного, крайній строк для подання ТОВ «Волиньхолдінг» податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 1 квартал 2022 р. 10 травня 2022 року, 2 квартал 2022 року 09 серпня 2022 року, 3 квартал 2022 року 09 листопада 2022 року.

Відтак, в даному випадку, на думку суду, датами вчинення порушення є наступний день після граничного строку подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, тобто за 1 квартал 2022 р. 11 травня 2022 року, 2 квартал 2022 року 10 серпня 2022 року, 3 квартал 2022 року 10 листопада 2022 року.

Таким чином, трьохмісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, для накладення адміністративного стягнення на час розгляду справи сплинув.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Наведений висновок узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Малофєєва проти Росії», рішення від 30.05.2013р.; «Карелін проти Росії», рішення від 20.09.2016р.).

Згідно ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вказане, проаналізувавши та оцінивши відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, наведені вище обставини справи та докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 247, 252, 256, 266, 280, 283, 284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області А.М. Пахолюк