Справа № 366/577/25
Провадження № 3/366/522/25
ПОСТАНОВА

Іменем УКРАЇНИ

29 травня 2025 року с-ще Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Корчков А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань селища Іванків матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відділення поліції № 1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи не повідомив, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 260076 від 02.03.2025, складеним інспектор ВП № 1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області, сержантом поліції Лещенком Б.О.: 02.03.2025 о 00:55 год. с-ще Іванків, вул. Толочина, 3 керував транспортним засобом марки KRASZ sreo н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд зі згоди водія у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння проводився в закладі охорони здоров`я в Іванківській ЦРЛ, результат огляду 2,16 ‰ проміле, що підтверджується висновком лікаря нарколога № 116. Огляд проводився на спеціальний технічний прилад Алкофор 307 №Q, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до протоколу авторозподілу судової справи між суддями від05.03.2025, головуючим суддею визначено суддю Корчкова А.А. Розгляд справи призначено на 26.03.2025. У судове засідання викликано особу, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та в якості свідка, інспектора ВП № 1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області, сержанта поліції Лещенка Б.О., який складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Крім того, з метою забезпечення прав гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, з посиланням на ст. 250 КУпАП, постановою Іванківського районного суду Київської області від 10.03.2025 було повідомлено Іванківський відділ Вишгородської окружної прокуратури для організації участі в якості сторони обвинувачення у цій справі.

У судове засіданні ОСОБА_1 не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи, був повідомлений у встановленому законом порядку. При цьому будь-яких клопотань про його участь в судовому засіданні не надходило.

Представник прокуратури у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце судового засідання повідомлені вчасно, належним чином.

Інспектор ВП № 1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області, ОСОБА_2 , з`явився у судове засідання за викликом суду у якості свідка та повідомив, що він, в одному екіпажі з ОСОБА_3 (який також був присутнім у судовому засіданні) 02.03.2025 здійснювали патрулювання в с-щі Іванків. Обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення підтвердив, зазначив, що ОСОБА_1 був зупинений у нічну пору доби, під час дії комендантської години. У ході спілкування з останнім, вбачаючи у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер або в закладах охорони здоров`я. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння в Іванківській ЦРЛ.

Відповідно до статті 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, під час розгляду справи не є обов`язковою, тому суд прийняв рішення розглянути справу без участі ОСОБА_1 за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні досліджені наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 260076 від 02.03.2025, в якому викладено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, пункт ПДР, вимоги якого порушено, стаття КУпАП, якою передбачена відповідальність за адміністративне правопорушення;

- Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.03.2025, який складено на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння №116, складеному о 01:45 год., 02.03.2025 та згідно з яким, 02.03.2025 о 01:20 год. у ОСОБА_1 встановлено стан «алкогольне сп`яніння» (без зазначення кількості алкоголю у відсотковому відношенні). Висновок підписано обстежуваною особою та лікарем, який проводив огляд: ОСОБА_4 ;

- оптичний диск із одним відеозаписом із нагрудної камери поліцейського від 02.06.2025 (ID реєстратора 852787), який оглянуто в судовому засіданні та на якому відображено як поліцейські наздоганяють та зупиняють автомобіль, повідомляють водієві, що вони патрульна поліція ОСОБА_5 та що ведеться відеофіксація на службову бодікамеру в порядку ст.40 Закону України «Про Національну поліцію». У подальшому, після перевірки документів, поліцейські встановлюють особу водія, яким є ОСОБА_1 , та під час спілкування з яким зазначають, що вбачають у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та хитка хода (0:14:59 хв. запису) та декілька разів пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу на приладі Драгер або в Іванківський ЦРЛ. У подальшому, ОСОБА_1 погоджується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у Іванківський ЦРЛ, поліцейські доставляють його до лікарні, де особа жіночої статі проводить огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на спеціальному приладі, який показав результат 2,120 ‰ та повторно 2,160‰;

- документи ВП № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, які підтверджують правомірність долучення оптичного диску до матеріалів справи (рапорт, доручення, лист про долучення доказів).

Судом, з метою належного з`ясування всіх обставин справи, було прийнято рішення витребувати у КНП ІСР «Іванківська ЦРЛ» Акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.03.2025, складений відносно ОСОБА_1 про що винесене відповідну постанову, у якій зазначено, що завірену належним чином копію зазначеного акта слід надати до суду до 09.04.2025. Розгляд справи відкладено на 10.04.2025, у судове засідання викликано ОСОБА_1

28.03.2025 та на електронну адресу суду та повторно 01.04.2025 через канцелярію суду, витребувані документи надійшли до суду. Судом досліджено зазначені матеріали та встановлено, що відповідно до копії Акта медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.03.2025 за № 116, складеного черговим лікарем КНП ІРР «Іванківська ЦРЛ» ОСОБА_4 , ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Обстеження проводилось технічним засобом Алкофор 307 № Q, за результатами якого 2,120 ‰ (о 01 год. 20 хв.) та повторно 2,160 ‰ о 1 год. 40 хв.

У судове засідання, призначене на 10.04.2025 ОСОБА_1 не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, належним чином, 10.04.2025 звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи з метою отримання витребуваних його захисником відомостей з Іванківської ЦРЛ та формування правової позиції у вказаній справі.

Розгляд справи відкладено на 17.04.2025, яке відкладено на 24.04.2025 на підставі клопотання ОСОБА_1 від 17.04.2025.

24.04.2025 на електронну адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду зазначеної справи від адвоката Журавського О.А., який вступив у справу на підставі ордера на надання правничої допомоги серія АІ №1210804 від 13.04.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС № 5208/10, видане Радою адвокаті Київської області від 28.08.2014. Обґрунтовуючи зазначене клопотання, адвокат зазначив, що ним, після ознайомлення з матеріалами справи, 13.04.2025 було надіслано запит до Іванківської ЦРЛ з метою отримання відомостей, що можуть мати значення для правильного та всебічного розгляду справи. У зв`язку з тим, що Іванківська ЦРЛ надала неповну інформацію на вказаний запит, 19.04.2025 ним було повторно подано запит про надання інформації щодо проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 до Іванківської ЦРЛ та Міністерства охорони здоров`я. Оскільки інформація на запити не надійшла, просив відкласти розгляд справи та врахувати його завантаженість на роботі, у зв`язку з чим, він не може прибути у судове засідання.

Враховуючи клопотання адвоката Журавського О.А., судом прийнято рішення відкласти розгляд справи на 01.05.2025 та, з метою всебічного розгляду справи, викликати у судове засідання у якості свідка, лікаря КНП ІСР «Іванківська ЦРЛ», ОСОБА_4 , який, як вбачається з матеріалів справи, проводив огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, про що судом скеровано відповідну судову повістку до КНП ІСР «Іванківська ЦРЛ».

30.04.2025 через канцелярію суду надійшли письмові пояснення адвоката Журавського О.А., відповідно до яких, останній зазначає, що з дослідженого відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 працівниками поліції не було повідомлено про причину зупинки, а лише запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці або в медичному закладі. При цьому працівники поліції не повідомляли, які саме ознаки сп`яніння були ними встановлені. З дослідженого відеозапису не можливо встановити, які саме ознаки сп`яніння, як-то алкогольного чи наркотичного, були встановлені працівниками поліції у ОСОБА_1 , оскільки працівниками поліції не доведено до відома останнього, які ознаки та саме якого сп`яніння у нього виявлені, а зафіксована тільки пропозиція працівників поліції до ОСОБА_1 пройти огляд без будь-якої його конкретизації.

Крім того, згідно висновку КНП ІСР «Іванківська ЦРЛ» від 02.03.2025 огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився лікарем ОСОБА_4 з використанням спеціального технічного засобу (газоаналізатор) АЛКОФОР 307 № 28, проте з дослідженого відеозапису з нагрудної камери поліцейського зафіксовано проведення такого огляду лікарем жіночої статі, що ставить під сумнів правомірність складання висновку іншою особою, яка не проводила огляд ОСОБА_1 .

Крім того, адвокатом Журавським О.А., 13.04.2025 надіслано до Іванківської ЦРЛ запит про надання інформації, що безпосередньо стосується процедури проведення огляду на стан сп`яніння ОСОБА_6 на який, 17.04.2025 Іванківською ЦРЛ надано лист-відповідь з додатками, зокрема:

- журнал реєстрації медичних оглядів;

- Наказ КОДА № 99-адм. від 04.02.2025 про затвердження переліку закладів охорони здоров`я Київської області, яким надається право на проведення огляду на стан сп`яніння водіїв;

- Свідоцтво № 12-01/2508 від 24.06.2024 про повірку газоаналізатора АЛКОФОР 307 № 28;

- Декларація про відповідність продукції вимогам технічного регламенту від 10.03.2019;

- Сертифікат перевірки типу від 28.11.2017.

У зв`язку з тим, що Іванківською ЦРЛ вказаним листом-відповіддю не надано повної інформації, запитуваної адвокатом, зокрема не вказано: чи зареєстрований в установленому законом порядку спеціальний технічний засіб АЛКОФОР 307 у відповідних реєстрах МОЗ України та Держлікслужбі України (не надано відповідні копії документів/ витягів); не надано копії сертифікату відповідності газоаналізатора АЛКОФОР 307 № 28; не надано копії дозвільних документів МОЗ України, що надають право закладам охорони здоров`я використовувати для визначення стану сп`яніння водіїв спеціальний технічний засіб АЛКОФОР 307, 19.04.2025 надіслано повторно запит з проханням надати повну запитувану інформацію.

25.04.2025 Іванківською ЦРУ було надано відповідь на повторний запит.

Зазначає, що аналізуючи вимоги законодавства та наданої КНП ІСР «Іванківська ЦРЛ» інформації (листи з додатками № 269 від 17.04.2025 та № 279 від 25.04.2025) вбачається, що акт огляду на стан сп`яніння, складений лікарем КНП ІСР «Іванківська ЦРЛ» ОСОБА_4 на підставі результатів обстеження за допомогою приладу АЛКОФОР 307 не може бути визнаний допустимим доказом в адміністративній справі, оскільки:

згідно з п. 9 розділу III Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, медичний огляд проводиться з використанням технічних засобів, дозволених до застосування в установленому порядку Міністерством охорони здоров`я України.

АЛКОФОР 307, використаний під час огляду, не має правового статусу такого засобу:

він не є медичним виробом, як це визначено Технічним регламентом щодо медичних виробів (постанова КМУ №753 від 02.10.2013);

він не внесений до державного реєстру медичних виробів та не має відповідної оцінки відповідності для застосування у сфері охорони здоров`я;

його застосування в межах процедури медогляду порушує вимоги п. 9 розділу III Інструкції, оскільки не підтверджено, що він дозволений до використання в установленому порядку.

Зауважує, що у відповіді КНП ІСР «Іванківська ЦРЛ» №279 від 25.04.2025 зазначено, що алкотестер АЛКОФОР 307 не підлягає оцінці відповідності як медичний виріб, а є лише засобом вимірювальної техніки, жодних документів, які б підтверджували правомірність застосування такого приладу, зокрема дозволу МОЗ України, не надано.

У судове засідання, призначене на 01.05.2025 ОСОБА_1 та його захисник, адвокат Журавський О.А. не з`явились, про розгляд справи повідомлені вчасно, належним чином. Причин неявки до суду не повідомили, із заявами та клопотаннями до суду не звертались.

Лікар КНП ІСР «Іванківська ЦРЛ», ОСОБА_4 , який викликався у судове засідання у якості свідка, у судове засідання не з`явися, про розгляд справи повідомлявся судовою повісткою, надісланою на офіційну електронну адресу КНП ІСР «Іванківська ЦРЛ». Причин неявки до суду не повідомив, із заявами та клопотаннями до суду не звертався.

З метою всебічного та об`єктивного розгляду справи, судом прийнято рішення повторно викликати у судове засідання у якості свідка, лікаря КНП ІСР «Іванківська ЦРЛ», ОСОБА_4 , про що судом скеровано відповідну судову повістку до КНП ІСР «Іванківська ЦРЛ».

У судове засідання, призначене на 27.05.2025 ОСОБА_1 та його захисник, адвокат Журавський О.А. не з`явились, про розгляд справи повідомлені вчасно, належним чином. Причин неявки до суду не повідомили, із заявами та клопотаннями до суду не звертались.

27.05.2025 через канцелярію суду надійшли письмові пояснення адвоката Журавського О.А., які фактично дублюють його письмові поясненні, надані до суду 30.04.2025, проте в яких додатково зазначено, що ним також було надіслано запити про надання інформації щодо законності використання приладу Алкофор 307 при огляді водія на стан сп`яніння до Міністерства охорони здоров`я України та Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками.

Відповідно до листа-відповіді Міністерства охорони здоров`я України дозвіл на використання спеціального технічного приладу АЛКОФОР для виявлення ознак алкогольного сп`яніння у водіїв не видавався.

Згідно листа-відповіді Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками від 21.05.2025 в реєстрі осіб відсутня інформація щодо особи відповідальної за введення медичних виробів в обіг стосовно газоаналізатора Алкофор 307.

Враховуючи викладене, адвокат Журавський О.А. зазначає, що проведення повірки газоаналізатора «АлкоФор-307» та отримання відповідних свідоцтв згідно чинного законодавства України, не можуть бути підставою для використання останнього, зважаючи на відсутність дозволу на таке використання відповідного газоаналізатору на території України. Таким чином, зважаючи на неправомірність зупинки поліцейськими транспортного засобу, адже причина зупинки не зафіксована на відеозаписі з бодікамери поліцейського, відсутність на відеозаписі повідомлення про виявлені ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , неправомірне проведення медичного огляду останнього в медичному закладі з використанням технічного засобу, не дозволеного до такого використання МОЗ України, відсутність будь-яких інших доказів вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, просить суд провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Лікар КНП ІСР «Іванківська ЦРЛ», ОСОБА_4 , який викликався у судове засідання у якості свідка, у судове засідання не з`явися, про розгляд справи повідомлявся судовою повісткою, надісланою на офіційну електронну адресу КНП ІСР «Іванківська ЦРЛ».

Оскільки судом вжито всіх можливих та вичерпних заходів для виклику в судове засідання для допиту свідка ОСОБА_4 , проте останній за викликом суду двічі не з`явився, причин неявки до суду не повідомив, із заявами та клопотаннями до суду не звертався, суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами справи.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, заслухавши поліцейського, який складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , беручи до уваги письмові пояснення адвоката Журавського О.А., приходить до наступних висновків.

Як роз`яснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення має бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення у справі.

Верховний Суд України у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, розглядаючи справу № 524/5741/16-а зауважив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Верховний суд наголошує, що судді при розгляді справ про адміністративне правопорушення не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже, діючи таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

У рішення ЄСПЛ від 30.05.2013 року (заява №36673/04) зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Виходячи з практики застосування Європейським судом Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

У рішенні по справі «Карелін проти росії» («заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ зазначив про заборону зміни судами у своїх рішеннях фабули правопорушення, усувати певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколах про адміністративні правопорушення, оскільки це становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із перелічених елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених уст. 258 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП.

Аналізуючи практику ЄСПЛ, можна зробити висновок, що оцінюючи докази, національні суди повинні мати на увазі можливості особи, яка притягується до відповідальності, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, а також збирати та подавати суду докази, на підтвердження своєї невинуватості (Постанови ЄСПЛ у справі «Ялло проти ФРН» від 11.07.2006, у справі «Биков проти РФ» від 10.03.2009). Більш того, при дослідженні і оцінці доказів суди повинні враховувати подані зауваження і доводи сторін щодо доказів та доказування тих обставин, про які зазначають сторони. Тільки в такому випадку судовий розгляд на підставі п.1 ст.6 Конвенції 1950 р. можна вважати справедливим.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. А притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 260076 від 02.03.2025: 02.03.2025 о 00:55 год. с-ще Іванків, вул. Толочина, 3, керував транспортним засобом марки KRASZ sreo н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд зі згоди водія у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп`яніння проводився в закладі охорони здоров`я в Іванківській ЦРЛ, результат огляду 2,16 ‰ проміле, що підтверджується висновком лікаря нарколога № 116. Огляд проводився на спеціальний технічний прилад Алкофор 307 №Q, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Пунктом 2.9А Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2006 року № 1306 (далі ПДР), передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 1.1 розділу 1 Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.1.10 розділу 1 ПДР водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Щодо причин зупинки транспортного засобу:

Відповідно до вимог статті 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту, якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі: якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Тобто, під час зупинки транспортного засобу поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, як це вимагає ч. 2 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». Безпідставна зупинка автомобіля є незаконною.

З матеріалів справи, в тому числі із дослідженого у судовому засіданні відеозапису, не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення Правил дорожнього руху, за які його слід було зупиняти, до матеріалів справи працівниками поліції не долучено постанови про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , в якій було би відображено причину зупинки згаданого транспортного засобу під керуванням останнього, у зв`язку з чим, всі наступні вимоги працівників поліції він, як водій не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд бере до уваги те, що працівники поліції, після зупинки транспортного засобу, не повідомили ОСОБА_1 причину зупинки та причину його переслідування з роз`ясненням його прав. За таких обставин, суд констатує, що доказів на підтвердження існування поважної підстави для зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції, з перелічених у ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», матеріали справи не містять.

З огляду на зазначене працівниками патрульної поліції не було дотриманого вимог статті 35 Закону України «Про національну поліцію», а автомобіль, під керуванням ОСОБА_1 було зупинено незаконно, внаслідок чого було порушено його права.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 15 березня 2019 року у справі №686/11314/17, безпідставна зупинка водія поліцією не є законною, а тому всі подальші вимоги поліції до нього, зокрема проходження огляду на стан сп`яніння, водій виконувати не зобов`язаний.

Щодо порядку огляду водія на стан сп`яніння:

Питання, пов`язані із проведенням огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції регламентовані у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС/МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція № 1452/735).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 та 4 статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Частинами 5,6 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 2, 3 розділу І Інструкції № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

З цих норм слідує, що вимога поліцейського до водія транспортного засобу про проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння має бути законною. Законність такої вимоги полягає у наявності у водія транспортного засобу ознак алкогольного сп`яніння, а в силу вимог КУпАП, наявність таких обставин підлягає доказуванню, у тому числі шляхом збирання доказів особами, уповноваженими на складання відповідних протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 6 розділу І Інструкції № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

За ч. 7 розділу І Інструкції № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, підставами для проведення огляду в закладі охорони здоров`я, якими є:

незгода водія на проведення огляду поліцейським за допомогою спеціальних технічних засобів;

незгода водія з результатами огляду поліцейським за допомогою спеціальних технічних засобів;

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції (пункт 8 розділу ІІ Інструкції № 1452/735).

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення (пункт 9 розділу ІІ Інструкції № 1452/735).

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів, викладено у розділі ІІІ вказаної Інструкції.

Так, відповідно до п. 3 розділу ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи (п.4 розділу ІІІ Інструкції).

Вищевказані вимоги також дублюються Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року за №1103, де передбачено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають зокрема у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я є обов`язковим.

Як встановлено судом, у матеріалах справи, що розглядається, направлення на медичний огляд водія ОСОБА_1 до КНП ІСР «Іванківська ЦРЛ», як це передбачено вимогами зазначених вище Інструкції та Порядку - відсутнє.

Відповідно до пунктів 15-21 розділу ІІІ Інструкції № 1452/735: За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма». Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, підставою для складення Висновку є Акт медичного огляду, тобто Висновок є похідним документом від Акта медичного огляду і має у повній мірі відповідати останньому.

Як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, працівниками поліції було зупинено транспортний засіб з н.з. НОМЕР_1 , після перевірки документів, встановлено особу водія, яким є ОСОБА_1 та під час спілкування з яким, поліцейські зазначають, що вбачають у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та хитка хода (0:14:59 год. запису) та пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу на приладі Драгер або в Іванківський ЦРЛ. У подальшому ОСОБА_1 погоджується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Поліцейські доставляють водія ОСОБА_1 для проведення його огляду на стан сп`яніння у заклад охорони здоров`я КНП ІСР «Іванківська ЦРЛ».

Таким чином, твердження адвоката Журавського О.А. з приводу не повідомлення поліцейськими ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, які вбачались у нього, спростовуються зазначеним відеозаписом.

На зазначеному відеозаписі зафіксовано, що, поліцейські доставляють ОСОБА_1 до лікарні, особа жіночої статі проводить огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на спеціальному приладі, який показав результат 2,120 ‰ та повторно 2,160 ‰.

З долученого до матеріалів справи Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння ОСОБА_1 від 02.03.2025, міститься посилання на Акт медичного огляду №116 від 02.03.2025, складений о 01 год 45 хв. Зазначений висновок підписано черговим лікарем ОСОБА_4 .

З копії акта медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 116 від 02.03.2025, яка надійшла до суду від КНП «Іванківська ЦРЛ» на виконання постанови суду про витребування документів, вбачається, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився за допомогою технічного засобу Алкофор 307№Q, результат огляду 2,120 ‰ (о 01 год. 20 хв.) та повторно 2,160 ‰ о 1 год. 40 хв., проте зазначені відомості відсутні у Висновку, який долучено до матеріалів справи.

Тому, працівник поліції, отримавши в закладі охорони здоров`я копію Висновку, мав би перевірити його відповідність положенням Інструкції № 1452/735, що є його обов`язком під час збору доказів.

При цьому, Акт медичного огляду за положеннями розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 є основним документом, на основі якого складається Висновок щодо результатів медичного огляду.

Форма та зміст такого Акту наведена в додатку № 3 до Інструкції № 1452/735.

Положення пункту 18 Акту визначають, що огляд на стан сп`яніння проводиться первинно та повторно, з інтервалом у 20 хвилин між оглядами.

При цьому суд зауважує, що як уже зазначалось вище, на долученому відеозаписі, під час огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, зафіксовано, що порядок користування приладом, за допомогою якого проводився такий огляд, та його результати оголошуються ОСОБА_1 особою жіночої статі, а висновок, за результатами огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, підписано лікарем ОСОБА_4 , який є особою чоловічої статі, та який, як вбачається із матеріалів долучених до своїх письмових пояснень адвокатом Журавським О.А., пройшов відповідне тематичне удосконалення (а.с.53,59).

Відомостей про те, ким є особа жіночої статі, чи мала вона право проводити огляд на стан алкогольного сп`яніння та чи пройшла відповідне тематичне удосконалення, матеріали справи не містять. У відповіді КНП ІСР «Іванківська ЦРЛ» за вих. № 269 від 17.04.2025, адресованій адвокату Журавському О.А. на його запит зазначено, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, проводився лікарем приймального відділення ОСОБА_4 , тобто особою чоловічої статі, що свідчить про внесення даних, які не відповідають обставинам справи.

Щодо технічного засобу Алкофор 307.

Відповідно до Інструкції з експлуатації приладу Алкофор 307, яка розміщена у вільному доступі в мережі Інтернет, вимірювач вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається АлкоФор 307 призначений для вимірювання вмісту парів етилового спирту у повітрі, що видихає людина та застосовується для встановлення факту вживання алкоголю, у тому числі водіями транспортних засобів. Для виконання дихальної проби використовуються змінні одноразові пластикові мундштуки. У режимі продування через мундштук аналізатор автоматично контролює тривалість видоху і витрату повітря відповідно до заводських налаштувань. Зразок проби повітря для аналізу забирається в кінці видоху з області легень найбільш насичених парами етанолу, щоб отримати максимально достовірний результат.

Так, на відеозаписі, який оглянуто в судовому засіданні не відображено, що для виконання дихальної проби використовувались змінні пластикові мундштуки та чи було продемонстровано ОСОБА_1 , що прилад справний і показує нульовий результат, перед початком огляду.

Також суд зазначає, що твердження адвоката Журавського О.А. щодо незаконності використання приладу АЛКОФОР 307 не заслуговують на увагу, оскільки з копіями документів, які долучені адвокатом до своїх письмових пояснень від 30.04.2025 та які отримані ним від КНП ІСР «Іванківська ЦРЛ», зокрема Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/2508 від 24.06.2025 та Сертифікату перевірки (№ UA.TR.001 122-17 Rev.0), підтверджується законність використання зазначеного технічного засобу для вимірювання вмісту парів етилового спирту у повітрі, що видихає людина та його застосування для встановлення факту вживання алкоголю, у тому числі водіями транспортних засобів.

Крім того, суд зазначає, що у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №260076, складеному відносно ОСОБА_1 , поліцейським, який складав вказаний протокол зазначено «результат огляду 2,16 ‰ проміле, що підтверджується висновком лікаря нарколога № 116». Проте, як встановлено у судовому засіданні, висновок за результатами огляду ОСОБА_1 , який долучено до матеріалів справи /а.с.4/, не містить номеру, результат огляду у ньому не зазначено та підписаний вказаний висновок лікарем, який проводив огляд, але не зазначено, що це саме лікар-нарколог.

Відповідно до пункту 22 Розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Сукупність встановлених обставин свідчить про те, що загалом така процедура огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння була порушена.

Таким чином, доводи адвоката Журавського О.А. щодо порушення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 у закладі охорони здоров`я, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Сулу України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Суд враховує пояснення представника ОСОБА_7 , що працівниками поліції був порушений порядок проведення огляду особи на виявлення стану сп`яніння, а саме, не було оформлено направлення на медичний огляд ОСОБА_1 та не проведено належним чином медичний огляд у закладі охорони здоров`я.

Вказані пояснення, не спростовані матеріалами справи про адміністративне правопорушення та поясненнями поліцейських Лещенка Б.О. та ОСОБА_3 , наданими у судовому засіданні.

Крім того, суд також враховує доводи адвоката Журавського О.А., що працівниками поліції не було належним чином повідомлено ОСОБА_8 про причини зупинки транспортного засобу та не роз`яснено його права. Оскільки з долученого відеозапису неможливо встановити факт роз`яснення працівниками поліції ОСОБА_1 його прав, гарантованих Конституцією України та передбачених КУпАП.

За таких обставин, законність процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння є сумнівною і такий сумнів, в силу положень ст. 62 Конституції України, тлумачиться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Тому, суддя приходить до висновку, що огляд на стан сп`яніння проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції № 1452/735 та Порядком № 1103.

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

За статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи встановлені обставини справи, суддя приходить до висновку, що відомості, які відображені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння не доведено належними та допустимими доказами.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Суд, що розглядає справу, не має повноважень уточнювати чи редагувати фабулу правопорушення, викладену уповноваженими особами у протоколі (зокрема, постанова Київського апеляційного суду від 12.04.2021 у справі №752/23552/20).

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи у тому чи іншому діянні, оскільки він не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується зі стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява N 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" N 39598/03 від 21.07.2011).

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП поліцейський не звільняється від обов`язку дотримуватись відповідного алгоритму дій (процедури) при проведенні огляду та оформленні його результатів.

Протокол про адміністративне правопорушення є одним із тих доказів, який у сукупності з іншими доказами по справі, дає підстави суду вважати винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності доведеною повністю і беззаперечною, за умови визнання таких доказів належними і допустимими.

З наведеного слідує, що відомості, які відображені у протоколі про адміністративне правопорушення повинні підтверджуватись долученими у встановленому законом порядку доказами, які відображають у своїй сукупності всю суть обставин інкримінованої протиправної поведінки правопорушника, що наведена у протоколі про адміністративне правопорушення.

Ураховуючи вищевикладене, слід зазначити, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вищенаведені обставини у своїй сукупності свідчать про порушення вимог до процедури проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, передбачених ст.266 КУпАП.

Відтак, матеріали цієї справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів на підтвердження того, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відтак, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В свою чергу, суд враховує, що Законом України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями) та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

Керуючись ст. ст. 7, 9, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 245, 247, 251, 256, 266, 268, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тимчасово вилучене посвідчення водія серія НОМЕР_2 повернути власнику, ОСОБА_1 .

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області.

Суддя Анатолій КОРЧКОВ