ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1200/25 Справа № 210/605/25 Суддя у 1-й інстанції - Вікторович Н.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:

секретаря судового засідання: Сербіної І.В.,

особи, стосовно якої вирішується питання про

притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи стосовно якої вирішується питання про

притягнення до адміністративної відповідальності адвоката Кудлюка О.І.,

представника потерпілого адвоката Іоаніді Д.С.,

апеляційну скаргу особи, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 березня 2025 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, працюючого поліцейським поліції, поліцейський водій Криворізького міського відділу Управління поліції охорони в Дніпропетровській області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850,00грн. (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок); стягнуто судовий збір у розмірі 605,60грн. (шістсот п`ять гривень 60 копійок), -

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 березня 2025 року встановлено, що 04 лютого 2025 року на адресу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції надійшов Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №740493 від 29 січня 2025 року складений інспектором відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортної пригоди Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту старшим лейтенантом поліції Лахтіонвоа Я.С., з якого вбачається, що 27.12.2024 року о 10 годині 35 хвилин в місті Кривий Ріг Дзержинський район нерівнозначне перехресті вулиці Степана Тільги та вулиці Мистецька водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «Peugeot 301» реєстраційний номер НОМЕР_2 не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, своєчасно не зменшив її аж до повної зупинки, рухаючись по другорядній дорозі позначеної дорожнім знаком 2.1 «Дати дорогу» не дав дорогу транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 2110 д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 , який наближався до перехрестя по головній дорозі. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, також був травмований громадянин ОСОБА_3 . Завдано матеріальних збитків Криворізького МВ УПО в Дніпропетровській області м. Кривий Ріг, вулиця Свято Миколаївська, 69 та ОСОБА_4 , чим порушив вимоги п.2.3 б, 16.11, 16.3, 12.1, 12.3, 8.4 б Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з постановою суду 1-ї інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 березня 2025 року. В обґрунтування зазначає, що строк на подачу апеляційної скарги пропустив з поважних причин, оскільки первинна апеляційна скарга була подана захисником в межах процесуального строку на апеляційне оскарження. Однак, постановою Дніпровського апеляційного суду від 07.04.2025 року була повернута представнику Кудлюку О.І. через не надання повноважень представника для представлення інтересів ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду.

В апеляційній скарзі Сай Р.Р. просить скасувати постанову Дзержинсього районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.03.2025 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якої його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження по цій справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що оскаржувана постанова суду є незаконною та необґрунтованою.

Наполягає, що співробітниками патрульної поліції, які складали і направляли матеріали до суду, а також судом першої інстанції, який розглядав справу, фактично було проігноровано той факт, що водій - співробітник поліції ОСОБА_1 , перебуваючи в добовому наряді, отримавши виклик по спрацюванню сигналу «Тривога», виконував невідкладне службове завдання і саме, у відповідності до матеріалів справи, водій ОСОБА_1 в даній дорожній ситуації діяв відповідно до п. 3.1 ПДР України, відповідно до якого водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16,17, 18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху.

Сторона захисту наполягає, що водій ОСОБА_1 являючись співробітником поліції, за даної дорожньої обстановки мав право, виконуючи невідкладне службове завдання, відступити від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10-18,26,27 та пункту 28.1 ПДР України, а відтак, керуючи оперативним транспортним засобом в даній дорожній ситуації дотримався положень п.3.1 ПДР України у всій сукупності обставин, зокрема і в частині забезпечення безпеки дорожнього руху.

Звертає увагу, частково оцінюючи покази свідків, суд визнав як достовірні покази пояснення свідка ОСОБА_5 , яка під час приїзду працівників патрульної служби взагалі була відсутня на місці події ДТП і, натомість судом взагалі проігноровано і не надано оцінки належної показам свідка ОСОБА_6 , який перебував в якості пасажира на передньому сидінні в службовому автомобілі поліції.

Наполягає, що в діях водія - співробітника поліції ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що є правовою підставою для закриття провадження по справі.

Позиції сторін в суді :

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник підтримали заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження та просили задовольнити апеляційну скаргу. Представник потерпілого вважав оскаржену постанову судді законною та обгрунтованою.

Висновки суду:

Заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю наступне:

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Право особи на апеляційне оскарження спрямовано насамперед на реалізацію гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.

Відповідно до ч.2ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга захисника на постанову судді від 19 березня 2025 року було первинно було подано вчасно, проте постановою Дніпровського апеляційного суду від 07.04.2025 року була повернута представнику Кудлюку О.І. через не надання повноважень представника для представлення інтересів ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду. В послідуючому цей недолік було усунено, і 27 березня 2025 року апеляційну скаргу було подано знов.

З огляду на викладене, вважаю, що строк апеляційного оскарження було пропущено з поважних причин і він підлягає поновленню.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

ОСОБА_1 як в суді 1-ї інстанціх, так і в апеляційному суді підтвердив, що дійсно він 27.12.2024 року о 10 годині 35 хвилин в місті Кривий Ріг керував службовим автомобілем «Peugeot 301» реєстраційний номер НОМЕР_2 і рухався по службовому виклику на об`єкт, де спрацювала сигналізація. В ході руху він включив проблисковий маячок синього кольору. Але на перехресті із головною дорогою відбулось зіткнення із автомобілем ВАЗ 2110 д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 . Вважає, що зіткнення відбулось із-за того, що водій ОСОБА_3 не надав дорогу його автомобілю, на якому працював світловий сигнал, порушивши правила дорожнього руху.

Проте, слід зазначити, що згідно до вимог п.2.3б Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до вимог п.8.4б Правил дорожнього руху дорожні знаки поділяються на групи: знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Вимогами пунктів 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України встановлено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Відповідно до вимог п.16.3, 16.11 Правил дорожнього руху України, у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються перехрещуваною дорогою, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів. На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Згідно п.3.1 Правил дорожнього руху України водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений.

Як вбачається з матеріалів справи, і це не заперечується ОСОБА_1 , до перехрестя, де відбулось ДТП, він під`їхав по другорядній дорозі і повинен був у відповідності до п.16.3, 16.11 ПДР за загальним правилом надати дорогу транспортним засобам, які рухались по головній дорозі, в тому числі і автомобілю під керуванням потерпілого.

ОСОБА_1 пояснив, що він, як працівник поліції, виконував оперативне завдання та включив на своєму автомобілі проблисковий маячок синього кольору.

Проте, ПДР вимагає в разі забезпечення переваги у русі увімкнення ще і спеціального звукового сигналу на службовому автомобілі. І проїзд перехрестя із головною дорогою вимагає додержання цього правила з метою додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, оскільки водії автомобілів, які рухаються по головній дорозі до перехрестя із другорядною дорогою вправі розраховувати на свою перевагу в русі.

З огляду на викладене, вважаю, що суддя суду 1-ї інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те що саме в наслідок порушення ОСОБА_1 приписів ПДР відбулось ДТП, в якому були пошкодженні аватомобілі та спричинено матеріальну шкоду, тобто вчинено правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до санкції ст.124 КУпАП із додержанням приписів ст. 23 КУпАП.

Підсумовуючи викладене вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки не ґрунтується на матеріалах справи та законі. Постанова судді суду 1-ї інстанції є законною та обґрунтованою.

З врахуванням викладено, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 березня 2025 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин