Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/831/25
Провадження № 3/945/376/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Лопіна О.О., за участю секретаря судового засідання Швець Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Потсдам, Німеччина, громадянина України, РНОКПП невідомий, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановила:

25 квітня 2025 року о 13 год. 27 хв., керуючи мотоциклом Альфа без н/з в с. Сапетня по вул. Нова, біля будинку № 20, ОСОБА_1 мав явні ознаки наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у найближчому медичному закладі відмовився, що зафіксовано нагрудним персональним відеореєстратором (бодікамерою) № 965/25, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

У судові засідання, призначені на 07.05.2025 та 28.05.2025 ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Зокрема, судова повістка про виклик на 28.05.2025, яка направлялась на вказану у протоколі адресу місця проживання, повернулась до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Крім того, про дату, час та місце розгляду адміністративної справи ОСОБА_1 повідомлявся шляхом направлення смс-повідомлення на підставі його заяви про отримання електронних повісток.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. З огляду на позицію Європейського Суду, який неодноразово у своїх рішеннях наголошував на тому, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення слухання.

За таких обставин, враховуючи розумність строків розгляду справи, відсутність будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи та враховуючи, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді даної справи відповідно до вимог ст.268КУпАП не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Провина ОСОБА_1 підтверджується наступними дослідженими судом доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №311465 від 25.04.2025, складеним відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;

-поясненнями ОСОБА_1 , долучених до протоколу, відповідно до яких підтвердив, що керував мотоциклом в стані наркотичного сп`яніння, так як перед цим курив канабіс. Від проходження медичного огляду відмовився, так як провину визнає;

-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння з відміткою про відмову у його проходженні;

- відео з боді камери № 965/25, відповідно до якого ОСОБА_1 запропоновано співробітниками поліції пройти огляд у медичного закладі на підтвердження чи спростування факту перебування у наркотичному стані, при цьому ОСОБА_1 , будучи попередженим про адміністративну відповідальність, відмовився від його проходження. Перебування в стані наркотичного сп`яніння визнав.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху, водій транспортного засобу повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративні відповідальність водія за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що є порушенням п. 2.5. ПДР.

Суд звертає увагу, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортного засобу є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави (рішення Європейського суду з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства).

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, враховуються характер вчиненого правопорушення, дані особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, відсутність інформації про осіб, які перебувають на утриманні, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Суд враховує, що ОСОБА_1 не має посвідчення водія, так як його не отримував (постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №4580852 від 25.04.2025 за ч. 2 ст. 126 КУпАП). Проте, звертає увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши в передбаченому законом порядку посвідчення водія, а тому запобігальна мета додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами в такому разі набуває особливого значення. Підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює запобігальну мету покарання.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, на підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене, керуючись ст.24, 36, 40-1, 130, 221, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Потсдам, Німеччина, громадянина України, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Штраф необхідно сплатити на наступні реквізити: Отримувач коштів: Миколаїв. ГУК/Микол.обл./21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0014001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп. в дохід держави (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Олена ЛОПІНА