ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/2556/25

провадження № 3/0285/1314/25

29 травня 2025 року м. Звягель

Суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,

при секретарі судового засідання Клечковській М. М.,

з участю:

особи, відносно якої складено протокол, ОСОБА_1 ,

потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши адміністративні матеріали, який надійшли

від Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області

за ч.1 ст. 173-2 ч.2, ст.173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення

відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 ,

уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 ,

пенсіонера,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 11.05.2025 близько 14 год, перебуваючи за місцем проживання своєї співмешканки ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно неї, під час якого висловлював в її адресу слова образ та погроз фізичною розправою, вчиняв сутички та штовханину, що завдало шкоди її фізичному та психологічному здоров`ю.

Окрім того, вчиняючи домашнє насильство, цього ж дня о 18:15 год, ОСОБА_4 порушив вимоги термінового заборонного припису серії АА №508019 від 11.05.2025, згідно якого йому заборонено вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи та в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 10 діб з 15 год 11.05.2025 по 15 год 21.05.2025.

Враховуючи те, що відносно ОСОБА_4 складено 2 протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, які взаємопов`язані, вважаю за можливе об`єднати справи в одне провадження. Це відповідатиме принципу процесуальної економії та виключить можливість винесення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень. Розгляд справ по суті не розпочинався, а тому спільний їх розгляд буде доцільним та дозволить більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав своєї вини в інкримінованому йому правопорушенні, мотивуючи тим, що жодного насильство відносно ОСОБА_2 не вчиняв.

Не заперечив, що після того, як із ОСОБА_2 розійшлись, він часто ходив до неї додому, бо любить її та хотів, щоб вона повернулась до нього. Так, 11.05.2025 в черговий раз прийшов до будинку по АДРЕСА_2 із ОСОБА_2 , яка почала його виганяти і не хотіла з ним миритись. Між ними виникла суперечка, однак ні психологічну, ні фізичну шкоду їй не спричиняв. Працівники поліції, які приїхали на виклик його колишньої співмешканки, заборонили йому до неї підходити і спілкуватись із нею 10 днів. Від підпису у винесеному поліцейськими заборонному приписі відмовився.

Потерпіла ОСОБА_2 підтвердила суду обставини, викладені у протоколах, та пояснила, що проживає в АДРЕСА_2 . Протягом певного часу проживала з ОСОБА_1 , який почав зловживати алкоголем і вони розійшлись. Проте ОСОБА_1 постійно приходить до її будинку з`ясувати стосунки, влаштовує скандали та сварки, намагається вчинити бійку, кидає в її сторону уламками цегли. Він погрожує, що якщо вона до нього не повернеться, то він спалить її будинок.

Зазначила, що боїться за свою безпеку та здоров`я, тому часто через візити ОСОБА_1 викликає поліцію.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, приходжу наступного висновку.

За приписами ст.173-2 КУпАП, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі по тексту Закон), а також Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (Стамбульська конвенція) домашнім насильством є умисне діяння (дії або бездіяльність), всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру, які відбуваються в сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

ЄСПЛ у своїх рішеннях у справах Володіна проти рф, Левчук проти України зазначив, що домашнє насильство є порушенням ст.ст.3, 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Терміновий заборонний припис стосовно кривдника це спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства (ч.1 ст.1 Закону).

За невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.173-8 КУпАП.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів (п.1 ст.247 КУпАП України).

Винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема:

даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ВАВ №№039300 та 039390 від 11.05.2025;

рапортами про опрацювання заяв про отримання зі служби 102 повідомлень від ОСОБА_2 від 11.05.2025 про вчинення відносно неї домашнього насильства її колишнім співмешканцем ОСОБА_1 ;

протоколами прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від потерпілої ОСОБА_2 та її письмовими поясненнями, в яких вона повідомила про вчинення відносно неї домашнього насильства її колишнім співмешканцем ОСОБА_1 ;

даними термінового заборонного припису стосовно кривдника серії серії АА №508019 від 11.05.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 заборонено вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи та в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 10 діб з 15год 11.05.2025 по 15год 21.05.2025;

рапортом старшого інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Звягельського районного відділу поліції Ярослава Марчука від 11.05.2025 про вирішення питання про направлення ОСОБА_1 для проходження програми для кривдників.

Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, вони відповідають вимогам ст.251 КУпАП України, логічно та послідовно доповнюють і не протирічать один одному, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.

Однією з основних засад запобіганню та протидії домашньому насильству є гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правову допомогу.

Постраждала особа має право, в тому числі, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Оцінюючи надані докази, приходжу висновку, що ОСОБА_1 вчинив діяння, що підпадають під ознаки домашнього насильства та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-8 КУпАП. За таких обставин, його слід визнати винним у вчиненні вищезазначених правопорушень. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено.

В судовому засіданні було достеменно встановлено, що ОСОБА_2 боїться колишнього співмешканця. Її стан під час дачі показів свідчив про те, що внаслідок дій ОСОБА_1 вона зазнає погіршення якості життя, а також психологічних страждань у вигляді словесних образ, погроз, приниження та залякування, що викликає у неї побоювання за свою безпеку, емоційну невпевненість та нездатність захистити себе.

ОСОБА_1 , маючи значну перевагу у своїх можливостях, шляхом приниження честі та гідності колишньої співмешканки ОСОБА_2 , діє умисно, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття у сім?ї, з наміром заподіяти шкоду жінці, порушуючи її права й свободи.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, беру до уваги: характер вчинених правопорушень та важливість проблеми домашнього насильства; особу ОСОБА_1 , який є пенсіонером; всі обставини справи в їх сукупності.

Статтею 36 КУпАП визначено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, адміністративне стягнення має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а тому приходжу переконання, що виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень може бути досягнуто при призначенні йому адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Саме такий вид адміністративного стягнення є необхідним і достатнім, сприятиме можливій зміні насильницької поведінки винної особи, формування в неї нової неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках у сім`ї, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

Відповідно до ст.39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом.

Враховуючи обставини вчинення правопорушення, відомості про особу винного, вважаю за можливе не направляти ОСОБА_1 для проходження програми, передбаченої Законом.

З винної особи також належить стягнути судовий збір відповідно до ст.401 КУпАП.

Керуючись статтями 33-36, 173-2, 173-8, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Справу №285/2556/25 (провадження № 3/0285/1314/25) про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП

об`єднати зі справою №285/2555/25 про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.2 ст.173-8 КУпАП,

присвоївши справі №285/2556/25 (провадження № 3/0285/1314/25).

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-8 КУпАП,

та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги на неї через Звягельський міськрайонний суд до Житомирського апеляційного суду протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? О. О. Літвин