Справа № 331/1741/25
Провадження № 3/331/744/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя Каретник Ю.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №254003, складеного 22.02.2025, 22.02.2025 о 18:43, м. Запоріжжя, проспект Соборний, 22, водій керував ТЗ з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Водію було запропоновано пройти повний медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у лікаря нарколога, на що водій відповів відмовою на місці зупинки ТЗ. Від керування відсторонений шляхом паркування ТЗ без порушень ПДР. Про повторність попереджений, чим порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчинені адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не визнав та пояснив, що у той вечір було дуже холодно. Він віз хвору дитину з дружиною додому. Він взагалі не вживає ні алкоголь, а також не палить, у зв`язку з чим у нього не могло бути жодних ознак наркотичного сп`яніння. Тому він вважав вимогу поліцейського про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння безпідставною. У нього дійсно не заводився автомобіль і не горіло світло, у зв`язку з чим він виїжджав зі стоянки із ввімкненими аварійними сигналами, намагаючись завести автомобіль. Тому він дуже поспішав і не міг залишити хвору дитину у несправному автомобілі, поки він пройде огляд на стан сп`яніння. У зв`язку з цим він відмовився їхати з поліцейськими до медичного закладу на огляд. У той же час, незважаючи на його прохання, поліцейські відмовилися везти разом із ним його дружину і дитину. Також він повідомив, що посвідчення водія у нього не вилучалося і від керування транспортним засобом його ніхто не відсторонював. Після того, як поліцейські поїхали, він зателефонував своєму приятелю, який приїхав і допоміг завести автомобіль. Потім він разом із сім`єю поїхав додому. Тому він наполягав на відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Войтович Є.М. у судовому засіданні пояснив, що поліцейськими було порушено вимоги Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, оскільки із долученого до матеріалів справи відеозапису не вбачається наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення. Тому він зазначає, що за відсутності відповідних ознак наркотичного сп`яніння направлення ОСОБА_1 до лікувального закладу для проведення огляду на стан такого сп`яніння є незаконним. Крім того, він вказує, що із відеозапису не вбачається, що посвідчення водія у ОСОБА_1 вилучалося і від керування транспортним засобом його було відсторонено. Це, у свою чергу, за твердженням захисника, свідчить про те, що у ОСОБА_1 насправді не було виявлено ознак наркотичного сп`яніння.

Також він вважав, що його підзахисного було зупинено працівниками поліції із порушенням вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», оскільки щодо нього не було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

За таких обставин захисник вважає направлення водія ОСОБА_1 на огляд безпідставним та таким, що лише має вигляд законного, а дії ОСОБА_1 такими, що вчинено у стані крайньої необхідності, що виключає адміністративну відповідальність.

У зв`язку з цим захисник просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 .

Аналогічні твердження були захисником викладені й у клопотанні про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, направленому до суду через систему «Електронний суд».

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_1 . У той вечір вони з чоловіком та дитиною, у якої була застуда, їхали з «Нової Пошти». Їх зупинили співробітники поліції, бо начебто чоловік щось не ввімкнув. Дійсно, в автомобілі були проблеми з акумулятором. На прохання поліцейських її чоловік вийшов із автомобіля і тоді поліцейські йому сказали, що він у стані наркотичного сп`яніння. Однак, він нічого не вживає. Також на їхнє прохання провести огляд на місці поліцейські сказали, що у них немає «трубочки» і треба обов`язково їхати у лікарню. Вона попросила поліцейських, щоб вони взяли разом із чоловіком її та дитину, бо боялася залишатися сама у несправному автомобілі, але поліцейські відмовилися. Тому чоловік і не поїхав на огляд до лікарні, бо не міг залишити її з дитиною у несправному автомобілі у темну пору доби. Поліцейські її чоловіка не відсторонювали від керування автомобілем, а також відмовилися допомагати завести автомобіль. Коли поліцейські поїхали, приїхав ОСОБА_3 , який допоміг завести автомобіль, після чого вони поїхали додому. Посвідчення водія у її чоловіка також не вилучалося.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що у лютому 2025 року після 18:00 год. йому зателефонував його приятель ОСОБА_1 , який попросив приїхати і допомогти завести автомобіль. Він приїхав до відділення «Нової пошти» №14, допоміг завести автомобіль і вони кожен на своєму автомобілі поїхали у своїх справах. Зі слів ОСОБА_1 йому стало відомо, що його зупинили поліцейські, які у нього виявили ознаки наркотичного сп`яніння. Однак, такого, за твердженням свідка, бути не могло, бо він знає ОСОБА_1 близько 3 років і за весь цей час той нічого вживав.

Інспектор взводу №1 роти №2 батальйону №2 УПП в Запорізькій області ДПП лейтенант поліції Хрущ О.О., який складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , у судовому засіданні пояснив, що ввечері 22.02.2025 він зупинив автомобіль «Део Ланос» під керуванням ОСОБА_1 на пр. Соборному біля будинку 22 у м. Запоріжжі, бо автомобіль їхав у темну пору доби без світла. Під час спілкування у водія були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. Які саме ознаки були виявлені у ОСОБА_1 та у чому полягала невідповідність його дій обстановці, ОСОБА_5 вже не пам`ятає. На пропозицію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі водій після спілкування з кимось по телефону відмовився. Тому щодо нього було складено за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Посвідчення водія у ОСОБА_1 не вилучалося, бо він його не передавав у руки поліцейським. Автомобіль було припарковано без порушень ПДР. Водію було повідомлено, щоб він не керував автомобілем, але у поліцейських немає обов`язку слідкувати, щоб водій дійсно нікуди не поїхав після складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, свідків та поліцейського, який складав протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані до суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, приходжу до таких висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як встановлено у ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженій Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, зазначено: п.4 розділу I: ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість; п.6 розділу І: огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103, з наступними змінами: п.3 - огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку); п.6 - водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров`я і відповідають установленим МОЗ вимогам; п.8 - у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29 червня 2007 року зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, так як передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання. Склад правопорушення в діях водія є закінченим вже з моменту його відмови від проходження обстеження.

У даному випадку доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджена матеріалами справи, а саме:

- рапортом інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №2 УПП в Запорізькій області ДПП від 22.02.2025, у якому зазначені обставини зупинки 22.02.2025 транспортного засобу ЗАЗ-Daewoo Lanos, д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , у якого виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, а також зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікувальному закладі;

- направленням на огляд до КНП «ОКЗНПД та СХЗ» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 22.02.2025, у якому зазначено, що у ОСОБА_6 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Огляд із застосуванням спеціального технічного приладу не проводився у зв`язку із виявленням ознак наркотичного сп`яніння;

- довідкою старшого інспектора з о/д відділу адміністративної практики УПП в Запорізькій області ДПП, відповідно до якої ОСОБА_1 повторності за ст.130 КУпАП не має, посвідчення водія отримував;

- витягом з підсистеми «Адмінпрактика» щодо зафіксованих випадків порушення ОСОБА_1 ПДР;

- відеозаписом подій 22.02.2025, на якому зафіксовані рух та зупинка транспортного засобу ЗАЗ-Daewoo Lanos, д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Поліцейський повідомив водію, що його зупинили через рух у темну пору доби без світла. На це ОСОБА_1 пояснив, що його авто має несправності, у зв`язку з чим він ввімкнув аварійні сигнали. На вимогу поліцейського водій показав посвідчення водія, документи на автомобіль, відчинив багажне відділення автомобіля. Працівниками патрульної поліції під час спілкування у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук), наявність яких водій категорично заперечував. На пропозицію пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікувальному закладі водій спочатку погоджувався, але після спілкування з кимось по телефону відмовився. Після роз`яснення йому наслідків відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, водій підтвердив факт відмови від проходження такого огляду і зазначив, що не має на це часу. Дружина вмовляла його поїхати до лікаря на огляд, але він все одно відмовився. Також дружина просила поліцейських взяти її та дитину разом із чоловіком до лікаря, щоб вона зайшла на огляд разом із чоловіком, але поліцейський сказав, що так не можна. Водій показав у додатку «Дія» своє посвідчення водія, поліцейський зачитав йому його права, склав і оголосив протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, на момент закінчення відеофіксації водій залишився за кермом автомобіля.

Зазначені у вказаних доказах відомості, на переконання судді, повністю узгоджуються з обставинами, вказаними у протоколі про адміністративне правопорушення від 22.02.2025 серії ЕПР1 №254003.

Отже, оцінивши наявні докази у їх сукупності та дослідивши обставини справи, враховуючи, що притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб, враховуючи, що факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння 22.02.2025 підтверджений належними доказами, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 дійсно скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У той же час, суддя не бере до уваги посилання захисника на те, що із дослідженого відеозапису не вбачається наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, оскільки на відеозаписі чітко зафіксовано у водія розширені зіниці очей, які після перевірки ліхтариком не реагували на світло. Також поліцейський дійшов висновку, що поведінка ОСОБА_1 не зовсім відповідає обстановці, яка склалася на той момент, і у нього було виявлено виражене тремтіння пальців рук, хоча сам момент огляду рук ОСОБА_1 на відео не зафіксовано у повному обсязі (не видно самих кистей рук).

При цьому, суддя зазначає, що виявлення ознак певного виду сп`яніння, зокрема, наркотичного, чинним законодавством віднесено саме до повноважень поліцейських. Тому для направлення особи до лікувального закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння достатньо формування у поліцейського стійкого переконання щодо наявності у певної особи визначених чинним законодавством ознак наркотичного сп`яніння.

У даному випадку із дослідженого відеозапису встановлено, що поліцейський виявив і озвучив ОСОБА_1 виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння, що стало підставою для направлення даного водія до лікувального закладу для проходження відповідного огляду.

У зв`язку з цим суддя приходить до висновку про відсутність у даному випадку порушень процедури направлення водія ОСОБА_1 до лікувального закладу для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Крім того, суддя критично ставиться до пояснень свідка ОСОБА_2 , яка є дружиною ОСОБА_1 , та ОСОБА_4 , який є його товаришем, оскільки вказані особи перебувають із ОСОБА_1 у родинних та дружніх відносинах відповідно, що може вплинути на об`єктивність відображення ними подій 22.02.2025, а також на надані ними характеристики ОСОБА_1 . Крім того, ОСОБА_4 сам безпосередньо не був присутній при спілкуванні ОСОБА_1 з поліцейськими, а приїхав вже після складення протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим його свідчення у більшості своїй не містять інформації про обставини, які встановлюються під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Суддя також не бере до уваги посилання захисника на факт невилучення поліцейським у ОСОБА_1 посвідчення водія і незабезпечення його реального відсторонення від керування автомобілем, оскільки, хоча вказані порушення і мали місце, однак, вони, на переконання судді, не є суттєвими і такими, які впливають на кваліфікацію дій ОСОБА_1 .

Усі інші доводи ОСОБА_1 та його захисника, на переконання судді, також не спростовують зазначених вище висновків про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, суддя враховує, що у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29).

Обставин, що пом`якшують та обтяжують адміністративну відповідальність ОСОБА_1 , суддею не встановлено.

Підстави для закриття справи, передбачені ч.2 ст.284 та ст.247 КУпАП, відсутні.

Згідно зі ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Тому з урахуванням всіх цих обставин у сукупності, суддя приходить до висновку, що на ОСОБА_1 має бути накладене стягнення у виді штрафу з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на 1 рік. При цьому, на переконання судді, саме такий вид стягнення буде справедливим, достатнім і необхідним для виховання особи в дусі поваги до законів України та для запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Крім цього, суддею враховано, що відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із ч. 8 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

У зв`язку з цим суддя приходить до висновку про необхідність стягнення із ОСОБА_1 судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 40-1, 130, 268, 283, 294, 307, 308 ч.2 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Реквізити для сплати штрафу: Одержувач: ГУК у Запорізькій області 21081300; Рахунок: UA0008001; ; Банк: Казначейство України (ЕАП); МФО: 899998; Призначення платежу: Сплата штрафу у справі про адміністративне правопорушення №331/1741/25, провадження № 3/331/744/2025.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Номер рахунку (IBAN): UA0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір, Стягувач: Державна судова адміністрація України; Призначення платежу: Сплата судового збору у справі про адміністративне правопорушення №331/1741/25, провадження № 3/331/744/2025.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена учасниками процесу до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення, а також прокурором у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Суддя Юлія КАРЕТНИК