КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/3029/2025
Справа № 756/5855/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Ящук Т.І. перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 29 травня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 29 травня 2024 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього штраф на користь держави у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, 29 квітня 2025 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Обґрунтовуючи пропуск строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 вказує, що він не мав можливості подати раніше апеляційну скаргу через те, що його захиснику було відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження та він тільки про це дізнався. Жодних документів на його поштову адресу не надходило.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, розглянувши заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу - повернути особі, яка її подала, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

Поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.

При цьому, чинний КУпАП не пов`язує початок перебігу строку оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення із датою вручення копії цієї постанови, на що посилається апелянт, а лише надає право клопотати про поновлення строку оскарження, якщо його пропущено з поважних причин.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави поновлення пропущеного строку. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності). При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи (рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватися, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

З матеріалів справи вбачається, 29 травня 2024 року за результатами розгляду справи відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП Оболонським районним судом м. Києва винесена постанова, в якій роз`яснено порядок і строк її оскарження.

При цьому зі змісту постанови встановлено, що ОСОБА_1 брав участь під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постанова Оболонського районного суду м. Києва від 29 травня 2024 року надіслана судом 29.05.2024 року, зареєстрована 30.05.2024 року та оприлюднена 31.05.2024 року.

З викладеного вбачається, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості отримати наручно копію постанови та ознайомитись з текстом оскаржуваної постанови в Єдиному державному реєстрі судових рішень та направити апеляційну скаргу у строк, встановлений ст. 294 КУпАП.

Враховуючи положення ст. 294 КУпАП останній день подачі апеляційної скарги на постанову Оболонського районного суду м. Києва є 08 червня 2024 року, що припадає на суботу (вихідний день). З огляду на те, що перший робочий день після 08 червня 2024 року є 10 червня 2024 року, останній день подачі апеляційної скарги є понеділок 10 червня 2024 року.

Проте, апеляційна скарга на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 29 травня 2024 року подана лише 29 квітня 2025 року, тобто поза межами строку апеляційного оскарження.

З матеріалів справи вбачається, що копію оскаржуваної постанови отримано 17 червня 2024 року захисником скаржника - адвокатом Різником І.А., що підтверджується відміткою на обкладинці справи.

13 серпня 2024 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Різник І.А. вперше звернувся до суду з апеляційною скаргою на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 29 травня 2024 року та клопотанням про поновлення строку.

Постановою Київського апеляційного суду від 29 серпня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами повернуто особі, яка її подала.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, 02 вересня 2024 року забезпечено надання загального доступу до електронного примірника постанови Київського апеляційного суду від 29 серпня 2024 року.

30 серпня 2024 року копію постанови Київського апеляційного суду від 29 серпня 2024 року надіслано адвокату Різнику І.А., що підтверджується супровідним листом.

Разом з тим, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся лише 29 квітня 2025 року, тобто через 8 місяців після повернення скарги адвокату Різнику І.А.

Відповідно до положень ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи самостійним суб`єктом оскарження, не скористався своїм правом на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції в строки, що визначені чинним законодавством та, зважаючи на відсутність перешкод для реалізації такого права, пропустив такий строк без поважних причин.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення «Пономарьов проти України»).

При цьому слід зауважити, що, розглядаючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд звертає увагу на те, що жодних доказів на підтвердження існування обставин, які були чи об`єктивно є непереборними, і які не залежали від волевиявлення ОСОБА_1 , чи які перешкоджали або створювали труднощі, або унеможливлювали своєчасно подати апеляційну скаргу чи будь-яким способом заявити про свою незгоду з винесеним судом рішенням, або вчинити будь-які інші дії, які можна було б розцінювати як спробу для оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційному суду не надано.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено (ч. 2 ст. 294 КУпАП).

З огляду на викладене, у поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду м. Києва від 29 травня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Т.І. Ящук