Єдиний унікальний номер № 758/591/25
Апеляційне провадження №33/824/2187/2025
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2025 року суддя Київського апеляційного суду Журба С.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Подільського районного суду м. Києва від 17 лютого 2025 року, прийняту відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 962589 04.12.2024 о 18:20 год ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Києві по просп. Європейського Союзу, 47 на АЗС «UPG» у м. Києві, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого пошкодив заправний пістолет А 95 ПРК № 3, який знаходився в горловині бензобаку автомобіля «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Унаслідок дорожньо-транспортної події автомобіль «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , та ПРК № 3 отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином ОСОБА_1 порушив п. 10.1, 2.3 (б), 10.1 Правил дорожнього руху, чим учинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №962688 04.12.2024 о 18:20 год ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Києві на просп. Європейського Союзу, 47 на АЗС «UPG» у м. Києві, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце пригоди. Таким чином ОСОБА_1 порушив п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху, чим учинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, а саме залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 17 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП йому призначено стягнення у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 400 грн 00 коп.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Подільського районного суду м. Києва від 17 лютого 2025 року і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Переглянувши справу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

У судове засідання, призначене на 24.04.2025 року, з`явилися особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисник та представник поліції.

Основним доводами апеляційної скарги було: відсутні дані про порушення ОСОБА_1 п.10.1 ПДР України, зокрема працівниками поліції не встановлено, яким учасникам руху створено перешкоду або небезпеку діями водія; висновок щодо винуватості ОСОБА_1 зроблено судом на підставі неналежних та недопустимих доказів, зокрема на підставі відео; доказів пошкодження конкретного майна, інформації про характер пошкодження та кому це майно належить, матеріали справи не містять; не доведено порушення правил дорожнього руху, що є обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП; відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 2.10 «а» Правил дорожнього руху визначено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Згідно з п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП, залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Твердження апелянта про те, що працівниками поліції не встановлено, яким учасникам руху створено перешкоду або небезпеку діями водія, внаслідок чого неможливо констатувати наявність порушення Правил дорожнього руху, відтак і складу адміністративного правопорушення, суд прийняти не може.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП полягає у порушенні учасниками дорожнього руху, відповідно, Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Вказаною статтею передбачено, що пошкодження можуть бути не тільки транспортного засобу, а й автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 перед початком руху не переконався, що це буде безпечно, пошкодив заправний пістолет А 95 ПРК № 3, який знаходився в горловині бензобаку автомобіля «Skoda Octavia», унаслідок чого як сам автомобіль «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , так і ПРК № 3 отримали механічні пошкодження. Таким чином у справі, що переглядається апеляційним судом, було пошкоджено майно заправки та автомобіль самої особи, що притягується до адміністративної відповідальності, що підпадає під положення ст.124 КУпАП, про що правильно зазначив суд першої інстанції.

Твердження апелянта про те, що висновок щодо винуватості ОСОБА_1 зроблено судом на підставі неналежних та недопустимих доказів, зокрема відео, також не відповідають дійсності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Матеріали справи містять такі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 962589;

- протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №962588;

- рапорт;

- схему місця ДТП;

- пояснення ОСОБА_2 ;

- пояснення ОСОБА_3 ;

- протокол огляду транспортного засобу;

- відео;

Посилання апелянта на те, що, судом не взято до уваги, що на момент складання протоколу уповноважена особа патрульної поліції не мала даного відео (про що ОСОБА_1 зроблено примітку протоколі), суд апеляційної інстанції не бере до уваги.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, працівники поліції лише формують матеріали справи, тому відсутність оригінального відеозапису на той час не є підставою вважати відео неналежним доказом. На час направлення справи до суду та її розгляду в суді такий доказ вже був наявний у матеріалах справи.

Посилання апелянта на те, що вказане відео є копією відеозапису, зробленого камерами АЗС, не може слугувати підставою для відхилення такого доказу, оскільки жодної вимоги щодо даного роду доказів чинне законодавство не містить. При цьому сам апелянт ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції по суті не висловлював сумнівів щодо відповідності наявного в справі відео його оригіналу, внаслідок чого у суду б виникли підстави для перевірки такої обставини.

Також не відповідають обставинам справи і доводи апелянта щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Згідно із п. 2.10 «а» ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Як встановлено матеріалами справи, дорожньо-транспортна пригода мала місце. З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 після вчинення ДТП вийшов з авто та декілька секунд розмовляв з працівником заправки з приводу вказаної пригоди.

Зі слів ОСОБА_1 технічний працівник заправки за наслідками вказаної пригоди сказав останньому, що «питань немає - ви можете їхати», у зв`язку з чим, ОСОБА_1 і покинув місце пригоди.

Суд зазначає, що вказаний технічний працівник безумовно не є тією особою, яка може надавати дозвіл на залишення місця ДТП, а отже вказана обставина не може бути підставою для констатації правомірності дій ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст.122-4, 124 КУпАП була підтверджена на підставі сукупності належних та допустимих доказів.

Враховуючи зазначене, апеляційним судом встановлена невідповідність дійсності тих обставин, якими апелянт обґрунтовує свою апеляційну скаргу. Порушень судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду під час апеляційного перегляду справи апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Подільського районного суду м. Києва від 17 лютого 2025 року, прийняту відносно ОСОБА_1 , залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.О. Журба