П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Крегул М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Ужгород, справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово ніде не працюючої, за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 24.09.2024 року громадянка ОСОБА_1 неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки щодо свого малолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме не забезпечила його повним та належним вихованням, чим порушила вимоги ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства».

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася , про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується її особистим підписом у протоколі.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ч. 1, 2 ст.184КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей; та за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За правилами ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, духовний і моральний розвиток, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

За правилами ст.245КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно ст.280КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Матеріали справи містять протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 246681 від 24.09.2024 року, пояснення ОСОБА_1 від 24.09.2024 року, повідомлення директора ліцею Ужгородського ліцею ім..Гренджі-Донського від 24.09.2024р., постанова Ужгородського міськрайонного суду від 01.02.2024р.

Об`єктом правопорушення за ст. 184КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів малолітніх та/або неповнолітніх дітей. Об`єктивна сторона правопорушення полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. При цьому ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного виховання та навчання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Суб`єктом правопорушень є батьки малолітнього та/або неповнолітнього або особи, що їх замінюють.

Диспозиція вказаної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки батьків або осіб, які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків за диспозицією ст.184КУпАП не повинна вважатися будь-яка дія (бездіяльність) батьків. Такі дії чи бездіяльність повинні пов`язуватися виключно із невиконання обов`язків, які чітко передбачені законодавством, і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 24.09.2024р. громадянка ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбаченого законодавством обов`язків щодо свого малолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме не забезпечила повним та належним вихованням, чим порушила вимоги ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства».

На думку суду, вищезазначена суть учиненого адміністративного правопорушення не є чіткою, а саме незрозуміло, які дії вчинила ОСОБА_1 та в чому проявилось невиконання нею передбачених Законом батьківських обов`язків.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини передбачені ст. 150 СК України, проте жоден із передбачених даною статтею обов`язків не вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення.

Натомість, протокол про адміністративне правопорушення містить відомості щодо порушення ОСОБА_1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», яка передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Положення ст. 150 СК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» не дають жодних підстав для двозначного тлумачення та передбачають відповідальність за порушення прав та законних інтересів дитини.

Наявний у матеріалах справи акт обстеження умов проживання суд не може взяти до уваги, оскільки він наданий не у повному обсязі та не містить підпису уповноваженої особи.

Також суд бере до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 від 24.09.2024року, які наявні у матеріалах справи, в яких зазначає про скрутне матеріальне становище .

Умовою настання адміністративної, а не іншого виду юридичної відповідальності є: наявний причинний зв`язок між посяганням на громадський порядок або безпеку та настанням або можливим настанням наслідків, у даному випадку, у вигляді шкоди правам та інтересам малолітнього щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання.

Отже, з урахуванням положень Закону України «Про охорону дитинства», СК України, ст. 184 КУпАП, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні умисні дії або бездіяльність, спрямовані на ухилення від виховання малолітньої дитини , що зумовлює відсутність підстав настання адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відтак, суд вважає, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №246681 від 24.09.2024р., обставини не свідчать про те, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 2 ст.284КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 184, 247, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ЗУ «Про охорону дитинства», СК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду Крегул М.М.