П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Крегул М.М., за участі особи відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , його захисника адвоката Луцака В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород, матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з УПП в Закарпатській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

24.11.2024 о 04 год. 32 хв. в м. Ужгород, вул. Національної Гвардії, 3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився о 05 год. 15 хв. в закладі охорони здоров`я, що зафіксовано за допомогою нагрудних відеореєстраторів, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив дії передбачені ч.1 ст. 130 КУпАП.

Від захисника ОСОБА_1 адвоката Луцака В.Я. до суду надійшли письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, доводи яких зводяться до того, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря нарколога, бажав пройти такий огляд шляхом здачі біологічних зразків сечі, після чого, пройти огляд за допомогою технічного приладу «Драгер». Однак стверджує, що не зміг здати сечу через відсутність відповідної фізіологічної потреби, а лікарем наркологом, хоч і було висловлено надання ОСОБА_1 певного часу, однак цього зроблено не було і лікарем розцінено дії ОСОБА_1 як відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, хоча останній жодного разу не відмовлявся пройти такий огляд, що зафіксовано на відеозаписах з нагрудних камер поліцейських.

Також вказує, що долучений відеозапис є неналежним та недопустимим доказом, оскільки такий не є безперервним, що суперечить вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справі України 18.12.2018 року № 1026. Крім того долучений до матеріалів справи відеозапис не відповідає вимогам ч. 2 ст. 99 КАС України.

Крім того звертає увагу на те, що до матеріалів справи не долучено відеозапис на підтвердження порушення п. 9.2.б ПДР.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та адвокат Луцак В.Я. підтримали письмові заперечення, просили закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Так, порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень статті 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. п. 2, 3, 4 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України №1452/735 від 09.11.2015, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 згідно з наказом №1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, працівники поліції вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №180910 від 24.11.2024року, встановлено, що 24.11.2024 о 04 год. 32 хв. в м. Ужгород, вул. Національної Гвардії, 3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 у встановленому законом порядку відмовився о 05 год. 15 хв. в закладі охорони здоров`я.

Як встановлено в судоому засіданні, Протокол серії ЕПР1 №180910 від 24.11.2024року, складено у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, оформлено компетентним органом- заступником командира взводу УПП ОСОБА_2 , в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, та в ньому чітко викладено суть правопорушення, а тому, він є належним і допустимим доказом у справі.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Досліджуючи доданий до матеріалів справи DVD диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського встановлено, що при зупинці транспортного засобу 24.11.2024 року о 4 год. 32 хв. під керуванням ОСОБА_1 поліцейськими виявлено в останнього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, та запропоновано було ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 повідомив, що бажає пройти такий огляд у медичному закладі в лікаря нарколога. Тим самим , відмовився від проходження огляду на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Драгер». В подальшому, ОСОБА_1 було доставлено до закладу охорони здоров`я в м.Ужгород, де лікарем було роз`яснено під відеофіксацію йому порядок проходження огляду на стан сп`яніння, а саме , шляхом здачі біологічних взірців сечі та проходження огляду за допомогою технічного приладу «Драгер», і лікарем надано ОСОБА_1 ємкість для здачі сечі. Надалі, ОСОБА_1 повідомив, що наразі не може здати сечу через відсутність фізіологічної потреби. Лікарем , було запропоновано ОСОБА_1 випити рідини (води) та трохи зачекати. Оскільки, ОСОБА_1 не міг здати сечу, поки вони чекають, лікарем було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер», як того вимагає порядок. Однак ОСОБА_1 повідомив, що бажає пройти такий огляд вже після здачі сечі, оскільки не довіряє приладу «Драгер». У подальшому лікар неодноразово пропонувала ОСОБА_1 та зазначала, про необхідність пройти останнім огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», однак, останній повідомляв, що наразі він очікує і хоче пройти такий тест ки після здачі сечі. Вказані дії ОСОБА_1 лікарем медичного зкладу були розцінені, як затягування часу з метою «протверезіти» та в подальшому було констатовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я .

Суддя дослідивши вказаний відеозапис . як доказ , погоджується з таким, оскільки , як встановлено ОСОБА_1 24.11.2024 року о 5 годині 15 хв. на неодноразові роз`яснення та пропозиції лікаря медичного закладу щодо необхідності проходження огляду на стан спяніння , не бажав пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на технічний прилад «Драгер», і його поведінка та бездіяльність свідчила про це .

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Дії ОСОБА_1 за ч.1ст.130 КУпАП кваліфіковані правильно.

Факт вчинення правопорушення та винуватість ОСОБА_1 підтверджується дослідженими у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 180910 від 24.11.2024 року, відеозаписом на DVD-R диску з нагрудної камери поліцейського. Суддя приймає такі докази як належні та допустимі.

Вказані вище докази у своїй сукупності підтверджують вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та винність останнього у його скоєнні.

Суддя вважає, що матеріали адміністративної справи містять достатньо доказів для ухвалення остаточного рішення і вищевказані докази, на переконання суду, є ґрунтовними, допустимими, узгоджуються між собою, а також, зі змістом протоколу та наданими до суду матеріалами справи, і, відповідно, підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ..

Під час розгляду справи судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що поліцейський Газда В.С. , який оформлював протокол чи лікар нарколог закладу охорони здоров`я у м.Ужгород, були упереджені щодо ОСОБА_1 , що в них були підстави для фальсифікації протоколу, або обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, або що вони зацікавлені у результатах розгляду справи.

Щодо заперечень ОСОБА_1 та його захисника Луцак В. про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, то суд визначає поведінку особи ОСОБА_1 , як таку, що суперечить доктрині venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), в основі якої лежить принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони.

Як убачається з матеріалів справи, поліцейським Газда В.С. та лікарем наркологом у медичному закладі в м.Ужгород, неодноразово 24.11.2024року о 5 годині 12-15 хв. була надана можливість ОСОБА_1 реалізувати свої обов`язки, встановлені ПДР, однак, останній їх не виконав.

На переконання судді, така свідома поведінка ОСОБА_1 свідчить лише про те, що він взагалі не мав наміру проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі , та відтягував таке проходження , з метою спливу тривалого часу , протягом якого можуть бути виявленні ознаки алкогольного сп`яніння у особи.

Щодо доводів захисника Луцак В., про те, що відеозапис, доданий до матеріалів справи не є безперервним, то суддя зазначає, що на наявному в матеріалах справи відеозаписі зафіксовано в повному обсязі обставини, що підлягають з`ясуванню та дають можливість встановити в діях особи ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмову 24.11.2024 року водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі охорони здоров`я .

Щодо доводів захисника Луцак В. про відсутність у матеріалах справи доказів видачі ОСОБА_1 направлення такого на медичний огляд, з метою виявлення в останнього стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння, відповідної форми, суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до Інструкції.

Суддя погоджується із доводами захисника про відсутність доказів видачі ОСОБА_1 , як водієві транспортного засобу направлення, саме 24.11.2024 року на медичний огляд, з метою виявлення у останнього стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Однак, як встановлено судом з долученого відеозапису та пояснень ОСОБА_1 наданих ним в судовому засіданні , останній за власною ініціативою , добровільно наполягав на проходженні огляду на стан алкогольного спяніння саме в закладі охорони здоров`я.

А тому, вказане не спростовує обставин встановлених у судовому засіданні відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння 24.11.2024 року о 5 годині 15хв. .

Матеріалами справи належними та допустимими доказами підтверджено, що ОСОБА_1 виявив бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я та був туди доставлений працівниками поліції 24.11.2024 року.

Зокрема, з долученої копії постанови ЕНА№ 3534972 від 24.11.2024 року складеної відносно ОСОБА_1 встановлено , що останнього було зупинено працівниками поліції 24.11.2024 року та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, та накладено адмін стягнення у виді штрафу , з яким погодився ОСОБА_1 та в подальшому сплатив такий.

Заперечення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Луцака В.Я. суддя розцінює, як спосіб захисту, що направлений на уникнення притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

При накладенні адміністративного стягнення на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, бере до уваги, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю та здоров`ю, а також життю та здоров`ю самого правопорушника та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до положень ст.40-1, ч.5 ст.283 КУпАП та п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На підставі наведеного вище , керуючись ст.ст. 23, 130 ч.1, 251, 252, 283-285, 287-294 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закон України «Про судовий збір» суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Громадянина Україи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605,60грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

-подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

-витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законом (ч.3 ст.307 КУпАП).

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул