П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бедьо В.І., за участю представника Закарпатської митниці Зубенко І.І., захисника особи, відносно якої складено протокол про порушення митних правил адвоката Свистович Р.С., розглянувши справу про порушення митних правил, що надійшла з Закарпатської митниці, відносно громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с.Зеленопілля Бахмутського району Донецької обл., місце роботи - підприємець , місце проживає АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 виданий 30.04.2015, орган, що видав 1201, ідентифікаційний код платника податків - НОМЕР_2 , за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про порушення митних правил №0109/UA305000/2025 від 07.02.2025 року вбачається, що 07.02.2025 року о 13 год. 40 хв. у зону митного контролю на ділянку Виїзд з України митного поста «Астей» Закарпатської митниці заїхав легковий автомобіль марки «Renault Kangoo» , реєстраційний номерний знак України НОМЕР_3 , у якому в якості водія з України в Угорщину слідувала громадянка України ОСОБА_1 . Формою проходження митного контролю гр. України ОСОБА_1 обрала порядок проходження митного контролю по каналу зелений коридор.

Статтею 366 МК України передбачена спрощена система митного контролю (двоканальна система), яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України. Канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Згідно з ч. 5 ст. 366 МК України початок проходження (проїзду транспортними засобами особистого користування) громадянином каналом, позначеним символами зеленого кольору (зелений коридор), є декларування шляхом вчинення дій цим громадянином про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території. Таке декларування свідчить про факти, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 6 даної статті громадяни, які проходять (проїжджають транспортними засобами особистого користування) через "зелений коридор", звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язку дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України та від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених цим Кодексом.

При усному опитуванні гр. України ОСОБА_1 заперечила наявність у неї будь-яких товарів в обсягах, що підлягають обов`язковому письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, які підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо переміщення через митний кордон України, чи переміщуються з приховуванням від митного контролю.

Відповідно до ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Згідно ч.2 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої ПКМУ від 21.05.2012 №451 - митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів здійснюється виключно митними органами відповідно до законодавства, вибірково, у формах та обсязі, що визначені на підставі результатів системи управління ризиками. Згідно п. 6 цієї Технологічної схеми - під час митного контролю та митного оформлення автомобільних транспортних засобів і товарів митні органи у пунктах пропуску здійснюють, зокрема, аналіз та оцінку ризиків, митний огляд (огляд та переогляд автомобільних транспортних засобів і товарів, ручної поклажі та багажу, особистий огляд громадян). Відповідно до п. 6 ПКМУ «Про затвердження вичерпного переліку підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення митними органами України» від 23.05.2012 №467, на підставі результатів аналізу та оцінки ризиків, транспортний засіб було виведено з загального потоку «зеленого коридору» для проведення митного огляду на оглядовий майданчик.

Під час здійснення митного огляду вищезазначеного транспортного засобу, який проводився на майданчику поглибленого огляду, були виявлена не заявлена під час усного опитування та прихована від митного контролю іноземна валюта, а саме 30000 євро. Разом із іноземною валютою знаходились декларація транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей видана на прізвище гр. України ОСОБА_1 ,та доручення №2510,2511 від 05.02.2025 р. видане на прізвіще ОСОБА_1 , що знаходились в спеціально виготовленому сховищі (тайнику). Спеціально виготовлене сховище (тайник) розташоване по середині кузову автомобіля під задніми сидіннями в підлозі автомобіля, яке виготовлене шляхом вирізання отвору розміром 16 см на 16см в кузові автомобіля . Доступ до сховища (тайника) став можливим після демонтажу задніх сидінь , обшивки підлоги салону автомобіля , відкриття кришки на защіпці, яка закривала вхід до тайника.

Відповідно до п.57 ст.4 Митного кодексу України «товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі»

Відповідно до п. 53 ст.4 Митного кодексу України «спеціально виготовлене сховище (тайник) - сховище, виготовлене з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України, а також обладнані та пристосовані з цією метою конструктивні ємності чи предмети, які попередньо піддавалися розбиранню, монтажу тощо».

Згідно з ч.3 ст. 197 МКУ переміщення валюти України, іноземної валюти, банківських металів через митний кордон України здійснюється з урахуванням вимог Закону України «Про валюту і валютні операції».

Частиною 1 статті 8 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції» визначено, що транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 000 Євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню митним органам, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. ПКМУ від 27.02.2019 № 203 затверджено форму бланка декларації транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей.

Частиною 3 статті 8 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції» визначено, що порядок транскордонного переміщення валютних цінностей суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами визначається Національним банком України з урахуванням норм частини першої цієї статті.

Згідно пунктами 5 та 6 Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей, затвердженого постановою правління Національного банку України від 02.01.2019 № 3, фізична особа вивозить за межі України:готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що не перевищує в еквіваленті 10 тисяч євро, без письмового декларування митному органу, готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10 тисяч євро, тільки за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Згідно інформації, отриманої з мережі «Інтернет» сайту «autoria.ua», вартість подібного до автомобіля марки Renault моделі «Kangoo», 2015 року випуску, тип двигуна дизель, об`єм двигуна 1461 см.куб., колір , білий , становить 8500 доларів США, що по курсу НБУ, станом на 07.02.2025 (1 долар США = 41,4897 грн) складає 352662,45 грн., курс НБУ станом на 07.02.2025 1 євро складає 42,9792 грн.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_1 вчинила дії, спрямовані на переміщення товарів з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників), які попередньо піддавалися розбиранню та монтажу, з метою незаконного переміщення товарів через митний кордон України.

Представник Закарпатської митниці у судовому засіданні вважає, що ОСОБА_1 винна у вчиненні адміністративного правопорушення, вчинення дій, спрямованих на переміщення товарів з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників), які попередньо піддавалися розбиранню та монтажу, її вина повністю підтверджується зібраними у справі доказами, і тому її необхідно притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України та застосувати до неї стягнення відповідно до санкції вказаної статті.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходили.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Свистович Р.С. у судовому засіданні пояснив, що його підзахисна умислу, спрямованого на переміщення грошових коштів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, не мала, такі кошти дійсно знаходилися у конструктивній порожнині під сидіннями, однак доступ до них був вільний, тобто без демонтажу або розбирання. Просить врахувати, що ОСОБА_1 під час перетину кордону 07.02.2025 року близько 13 години заїхала на митний пост «Астей», мала намір задекларувати ці кошти, однак, до початку проходження митного контролю та митного оформлення була зупинена працівниками ДПСУ, які провели її до боксу поглибленого огляду та почали проводити обшук без працівників митниці. Вона неодноразово пояснювала, що хоче задекларувати кошти шляхом заповнення відповідної декларації відповідно до вимог Закону. Працівники прикордонної служби попросили її показати місце де знаходиться валюта, після чого самостійно у відсутності митників вилучили зазначену валюту, та в подальшому в службовому кабінеті передали її працівникам митниці. Таким чином, в гр. ОСОБА_1 була відсутня можливість здійснити письмове декларування валюти, а усне декларування було проігноровано відповідними службовими особами. Разом з коштами вона переміщувала взірець декларації яку роздрукувала в Інтернеті для того, щоб вірно заповнити всі графи. Жодного наміру подавати цю декларацію як підставу для переміщення коштів вона не мала. Вказана роздруківка декларації на думку адвоката підтверджує намір ОСОБА_1 здійснити декларування валюти. Законність походження коштів підтверджується Розпискою від 26.10.2024 року.

Адвокат вважає, що доводи митного органу про те, що автомобіль був обладнаний спеціально виготовленим сховищем (тайником), не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки зміни до заводської конструкції автомобіля не вносилися, гр. ОСОБА_1 самостійно вказала про переміщувані валютні цінності та місце їх переміщення. В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 використовувала вказаний автомобіль для переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю з використанням сховищ (тайників), чи в обладнаних та пристосованих з цією метою конструктивних ємностях. Просить суд провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у її діях вини, як обов`язкового елементу складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці Держмитслужби та захисника, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За приписами ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Матеріалами справи встановлено, під час здійснення митного огляду вищезазначеного транспортного засобу, який проводився на майданчику поглибленого огляду, були виявлена не заявлена під час усного опитування та прихована від митного контролю іноземна валюта, а саме 30000 євро. Разом із іноземною валютою знаходились декларація транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей видана на прізвище гр. України ОСОБА_1 ,та доручення №2510,2511 від 05.02.2025 р. видане на прізвище ОСОБА_1 , що знаходились в середині кузову автомобіля під задніми сидіннями в підлозі автомобіля. Пунктами 3, 7, 8 ч. 1 ст. 8 МК України визначено, що державна митна справа здійснюється на основі принципів (серед іншого): законності та презумпції невинуватості; додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб; заохочення доброчесності.

Згідно з ч. 1 ст. 483 МК України переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Об`єктивною стороною даного правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Суб`єктивна сторона за ч. 1ст. 483 МК України передбачає прямий умисел, тобто, винний у вчиненні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України чи вивезти з України з конкретною метою порушення встановленого порядку.

Таким чином, обов`язковою кваліфікуючою ознакою складу даного адміністративного правопорушення є умисел на його вчинення.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Митним органом не надано достатніх доказів, які б беззаперечно вказували на те,що дії ОСОБА_1 були спрямовані на переміщення товарів (іноземної валюти) через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів,та під час розгляду справи не встановлені будь-які докази того, що ОСОБА_1 мала умисел вчинити вказане правопорушення.

Митним органом жодним належним доказом не доведено, що ОСОБА_1 мала можливість здійснити декларування валютних цінностей, тобто скористатись своїм законним правом визначеним Митним кодексом України та іншими законодавчих актів щодо транскордонного переміщення валютних цінностей.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Заїченко проти України», законодавство повинно забезпечити особі регулювати свою поведінку. Матеріалами справи не підтверджено, що прикордонними та митними органами забезпечено можливість ОСОБА_1 скористатися визначеними законом правами щодо переміщення валюти.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 відібраних під час складання протоколу про порушення митних правил від 07.02.2025, грошові кошти вона зберігала під заднім сидінням, оскільки боялась, що їх вкрадуть. Її зупинено працівниками ДПСУ, вона мала намір задекларувати кошти, які перевозила, коли заїде в зону митного контролю. Звернула увагу, що стояла друга в черзі, коли до неї підійшли працівники, які представились співробітниками Державної прикордонної служби України, і повідомили що вона повинна прямувати праворуч на майданчик огляду.

Отже, відповідно до зазначених пояснень рішення щодо проведення поглибленого огляду транспортного засобу було прийнято саме працівниками Державної прикордонної служби України до фактичного початку здійснення митних формальностей, відтак особа була позбавлена можливостей здійснити відповідні митниці процедури які відповідно до законодавства передують митному огляду, зокрема подання документів до митного контролю, здійснення декларування тощо.

Вказані обставини також підтверджуються матеріалами справи, зокрема розбіжностями щодо часу здійснення митних формальностей. Так, відповідно до протоколу про порушення митних правил №0109/UA305000/2025 від 07.02.2025 року гр. ОСОБА_2 заїхала 07.02.2025 року о 13 год. 40 хв. у зону митного контролю на ділянку Виїзд з України митного поста «Астей» Закарпатської митниці на легковому автомобілі марки «Renault Kangoo», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_3 . В той же час, відповідно до акту митного огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA305200/2025/000111 від 07.02.2025 митний огляд розпочато о 13 год. 40 хв. 07.02.2025 року. З вказаних документів вбачається, що відразу після заїзду в зону митного контролю о 13 год. 40 хв. 07.02.2025 року розпочався митний огляд транспортного засобу ОСОБА_2 . Дані обставини ставлять під сумнів можливість ОСОБА_2 скористатися визначеними законом правами щодо переміщення валюти.

Щодо посилань представника митниці на протоколи опитування працівників митного органу від 16.02.2025 року, 28.02.2025 року, 15.03.2025 року, суд погоджується з позицією захисту, що дані опитані особи так чи інакше приймали участь у здійсненні митного контролю вказаного транспортного засобу, складання акту митного огляду, протоколу про порушення митних правил, тому їхні покази не можуть бути беззаперечним доказом порушення митних правил, що інкримінується гр. ОСОБА_2 . Інших доказів у справі, які б підтверджували умисел гр. ОСОБА_2 на вчинення даного правопорушення у справі не має.

Оцінка факту виявлення митним органом декларації транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей видана на прізвище гр. України ОСОБА_1 ,та доручення №2510,2511 від 05.02.2025 р. видане на прізвище ОСОБА_1 віднесена до компетенції органу досудового розслідування у рамках відповідного кримінального провадження та не перешкоджає розгляду даної справи про порушення митних правил.

В матеріалах справи відсутні докази, які б беззаперечно вказували на факт переміщення ОСОБА_2 валютних цінностей саме в спеціально виготовленому сховищі тайнику. Законодавством не встановлені обмеження щодо місця переміщення товарів, у разі відсутності умислу на незаконне переміщення з приховуванням від митного контролю.

В матеріалах справи відсутні відомості які б ставили під сумнів законність походження переміщуваних валютних цінностей. Судом враховано, що законність походження коштів підтверджується Розпискою від 26.10.2024 року.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як випливає зі змісту положень ст. 1 Першого протоколу, вони містять три правила: перше правило має загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; друге стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у право на мирне володіння майном правомірним; третє визнає за державами право контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Зазначені правила не застосовуються окремо, вони мають тлумачитися у світлі загального принципу першого правила.

У практиці Європейського суду з прав людини (далі по тексту Суд) напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний інтерес»; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

При цьому Суд констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися на підставі закону, під яким розуміється нормативно-правовий акт, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм.

Європейський суд з прав людини у справі «Трегубенко проти України» від 02 листопада 2004 року зазначив, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний inter alia, «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більше того, будь-яке втручання у право власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав Суд, «справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Пошук такого справедливого балансу пролягає через всю Конвенцію. Далі Суд зазначає, що необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (див. рішення щодо Брумареску (Brumaresku), параграф 78).

Таким чином, оцінюючи дотримання права на мирне володіння своїм майном, передбаченого ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Суд, перш за все виходить із оцінки дотримання принципу правомірності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном та оцінки забезпечення «справедливого балансу» / дотримання принципу пропорційності (справедливої рівноваги між інтересами суспільства і основними правами окремої людини) (п. п. 69, 73 рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, п. п. 31, 34 рішення у справі «Ісмаїлов проти РФ» від 06 листопада 2008 року).

За змістом п. 57 ч. 1 ст. 4 МК України валютні цінності є товаром.

Національне законодавство не містить будь-якого нормативного документа, який би забороняв переміщення валютних цінностей у виді готівкових коштів через митний кордон України.

Обмеження щодо переміщення окремих товарів через митний кордон України визначені ст. 197 МК України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 цієї статті обмеженими до переміщення через митний кордон України є товари, митне оформлення яких здійснюється на підставі документів, які підтверджують дотримання зазначених обмежень, виданих державними органами, уповноваженими на здійснення відповідних контрольних функцій, іншими юридичними особами, уповноваженими на їх видачу, якщо подання таких документів органами доходів і зборів передбачено законами України. Перелік таких товарів встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 3 ст. 197 МК України обмеження щодо ввезення на митну територію України чи вивезення за межі території України валютних цінностей можуть встановлюватись Національним банком України.

Крім того, обмеження щодо переміщення через митний кордон України валютних цінностей можуть встановлюватися Національним банком України. Поєднання положень наведених нормативних документів, дає підстави стверджувати те, що для визнання валютних цінностей у вигляді готівкових коштів, в тому числі і у іноземній валюті товаром, обмеженим до переміщення через митний кордон України, необхідна наявність будь-якого документа, виданого Кабінетом Міністрів України чи Національним банком України, яким би встановлювалось те, що переміщення валютних цінностей через митний кордон України фізичними особами повинен здійснюватись на підставі відповідного дозволу.

Будь-якого нормативного документа, яким би встановлювалася необхідність отримання/видачі зазначеного вище дозволу, національне законодавство не містить.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що втручання в право на мирне володіння своїм майном (іноземною валютою) не відповідатиме принципу правомірності, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Слід врахувати те, що держава від дій ОСОБА_2 у цій частині не зазнала жодних збитків, оскільки законодавством не передбачено сплату в даному випадку будь-яких податків, зборів чи інших обов`язкових платежів.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину в справі.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення. Тому суд, приймаючи рішення, виходить із встановлених та перевірених у суді доказів.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів про наявність у діях ОСОБА_2 умислу на порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України.

Згідно з ч. 2 ст. 528 МК України у справі про порушення митних правил суд (суддя) виносить одну з постанов, передбачених частиною першою статті 527 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 527 МК України у справі про порушення митних правил суд (суддя), що розглядає справу, виносить, зокрема, постанову про закриття провадження у справі.

Все вищезазначене, дає підстави вважати, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутній склад та подія адміністративного правопорушення.

Отже, з врахуванням наведеного, приходжу до висновку, що провадження у даній справі слід закрити на підставі п. 1ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 528 МК України, у разі якщо за результатами перевірки законності та обґрунтованості постанови суду у справі про порушення митних правил ця постанова буде скасована, а справа закрита, або адміністративне стягнення за порушення митних правил буде змінено, конфісковані товари, транспортні засоби, сума штрафу або її відповідна частина повертаються особі, яка притягалася до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, або її представникові.

За таких обставин, товар, вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил в порядку ст. 511 МК України, іноземна валюта, транспортний засіб підлягає поверненню ОСОБА_2 або її представнику.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, ст. ст. 483 ч. 1, 527-529 МК України,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про порушення митних правил відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутності в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 483 МК України.

Вилучені на підставі ст. 511 Митного кодексу України згідно з протоколом про порушення митних правил №0109/UA305000/2025 від 07.02.2025 року товар, а саме: іноземна валюта у загальній кількості 30 000 євро, автомобіль марки Renault моделі «Kangoo», 2015 року випуску, реєстраційний номерний знак України НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_5 повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або її представнику за дорученням.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області В.І. Бедьо