Справа № 243/4412/25
Провадження № 3/243/2468/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 травня 2025 року суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Фалін І.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оброни східного регіону про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_2 (старший лейтенант), місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 75/25 від 19.05.2025, з якого слідує, що тимчасово виконуючий обв`язки заступника командира батальйону безпілотних систем з психологічної підтримки персоналу ВЧ НОМЕР_2 старший лейтенант ОСОБА_1 , будучи відповідальним за організацію і проведення виховної роботи за військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, в порушення ст. ст. ст. 11,16,107,108 Статуту внутрішньої служби ЗСУ та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, недбало поставився до військової служби, достовірно знаючи, що він зобов`язаний знати потреби та запити особового складу, вживати конкретних заходів для зміцнення військової дисципліни та правопорядку, профілактики правопорушень серед особового складу, згуртування військових колективів, не забезпечив військову дисципліну, задовільний морально-психологічний стан особового складу батальйону безпілотних систем ВЧ НОМЕР_2 , внаслідок чого 05.05.2025 близько о 05-50 год. в будинку АДРЕСА_2 , повар ВЧ НОМЕР_2 солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, покінчила життя самогубством, шляхом пострілу у підборіддя з автомата «АКС-74У», який був ввірений для службового використання повару ВЧ НОМЕР_2 солдату ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Таким чином, старший лейтенант ОСОБА_1 , недбало поставився до військової служби, в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Особа, стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, підтримав долучені до матеріалів справи письмові пояснення, відповідно до яких він, перебуваючи на посаді заступника командира 1 роти ударних безпілотних авіаційних комплексів батальйону безпілотних систем ВЧ НОМЕР_2 , та будучи призначеним на посаду тимчасово виконуючого обв`язки заступника командира батальйону безпілотних систем з психологічної підтримки персоналу ВЧ НОМЕР_2 , на період відпустки з 01.05.2025 по 18.05.2025 майора ОСОБА_4 , в період з 01.05.2025 по 04.05.2025 перебував на бойових позиціях, що підтверджується витягом з журналу бойових дій, що унеможливлювало привести дисципліну взводу забезпечення, де сталося самогубство солдата ОСОБА_2 , послаблення якої допустив майор ОСОБА_4 , а провести профілактичні бесіди та психологічні тести у такий короткий проміжок часу не вбачалось можливим. Крім того зазначив, що підрозділ, у якому сталося самогубство, безпосередньо підпорядковується командиру батальйону. Також, ствердив, що самогубство солдата ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння спростовується висновками експертизи, у зв`язку із чим, на підставі наведеного, виним себе за фактом самогубства не вважає.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Частина 2 ст. 172-15 КУпАП передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.

Так, недбале ставлення до військової служби передбачає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Несумлінне ставлення службової особи до своїх службових обов`язків, передусім, характеризує поведінку (дію або бездіяльність) при недбалості. Вона означає, що за наявності об`єктивної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, службова особа безвідповідально ставиться до виконання своїх обов`язків, у зв`язку з чим виконує їх неналежним чином (неякісне, неточно, неповно, поверхнево, несвоєчасно тощо) або взагалі не виконує службові обов`язки, які входять до її компетенції. Несумлінне ставлення до службових обов`язків характеризує об`єктивну сторону вчиненого і полягає в тому, що за наявності реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, або хоча і діє, але неналежним чином.

Отже, для об`єктивної сторони недбалості необхідно встановити: а) нормативний акт, яким визначається компетенція службової особи; б) коло службових обов`язків, покладених на неї цим актом у встановленому порядку; в) яким способом і які конкретні дії суб`єкт повинен був здійснити за даних обставин; г) чи мав він реальну можливість виконати ці дії; д) в чому виразилися допущені ним порушення.

Диспозиція статті 172-15 КУпАП містить спеціальний суб`єкт адміністративного правопорушення, як військова службова особа.

Згідно примітки до ст. 172-13 КУпАП, під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Слід також звернути увагу на те, що ст. 172-15 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 172-15 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння. А тому при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за цією статтею обов`язковим є посилання на спеціальні норми законодавства.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

До протоколу № 75/25 від 19.05.2025 долучено наступні докази: пояснення ОСОБА_1 від 19.05.2025, відповідно до яких за фактом зазначених подій у протоколі, додатково зазначив, що до його посадових обов`язків, як заступника командира, займатись особовим складом взводу забезпечення батальйону безпілотних систем ВЧ НОМЕР_3 не входить; копія посвідчення офіцера серії НОМЕР_4 , яким підтверджується перебування ОСОБА_1 на військовій службі; витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 256 від 31.03.2025 про призначення лейтенанта ОСОБА_1 на посаду заступника командира 1 роти ударних безпілотних авіаційних комплексів батальйону безпілотних систем ВЧ НОМЕР_2 ; витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 350 від 01.05.2025 про вибуття у щорічну основну відпустку майора ОСОБА_4 у період з 01.05.2025 по 17.05.2025 та покладення виконання тимчасових обов`язків за посадою заступника командира безпілотних систем з психологічної підтримки персоналу ВЧ НОМЕР_2 на заступника командира 1 роти ударних безпілотних авіаційних комплексів батальйону безпілотних систем ВЧ НОМЕР_2 старшого лейтенанта ОСОБА_1 ; службова характеристика, відповідно до якої старший лейтенант ОСОБА_1 за час проходження військової служби зарекомендував себе як дисциплінований військовослужбовець.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно п.7 Розділу ІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 329 від 23.10.2021, до протоколу долучаються матеріали (докази), що підтверджують факт вчинення військового адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків правопорушення, інші документи, які стосуються правопорушення). Матеріали, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про військове адміністративне правопорушення покладається на уповноважену посадову особу, яка складає протокол.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення взагалі не містить посилання на конкретні пункти посадових (службових) обов`язків, порушення яких допустив старший лейтенант ОСОБА_1 , а саме не здійснював контроль за солдатом ОСОБА_2 , яка перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, покінчила життя самогубством. Також відсутні свідки вчиненого правопорушення, їх письмові пояснення, щодо підтвердження обставини, зазначених у протоколі, інші докази, що підтверджують наслідки недбалого ставлення ОСОБА_1 до військової служби, які утворюють склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, зокрема: висновок/акт службового розслідування військової частини по встановленню причин та умов, що призвели до факту самогубства солдата ОСОБА_2 , витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості в який внесені за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого відповідною ст. КК України, висновок судово - медичної експертизи, щодо причин смерті солдата ОСОБА_2 , тощо.

Отже, з пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні та наданих матеріалів справи неможливо встановити наявність в діях старшого лейтенанта ОСОБА_1 , ознак військового адміністративного правопорушення, як недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, що унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування щодо неї заходів державного примусу, зокрема накладення стягнення у виді штрафу.

Так, за ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення".

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції "кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку". А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Так, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до положень п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, матеріали справи та встановлені в судовому засіданні фактичні обставини не підтверджують обставин, викладених у протоколі.

З урахуванням викладеного, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 172-15 КУпАП.

Відповідно до п. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При таких обставинах, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2ст. 172-15 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч. 2 ст. 172-15, ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП- закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів, з дня її проголошення.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду

Донецької області Іван Юрійович Фалін