Справа № 149/698/25
Провадження №3/149/392/25
Номер рядка звіту 156
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2025 м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Олійник І. В., розглянувши матеріали, що надійшли від БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює водієм ПП "Євротрейд", одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

01.03.2025 об 11:10 год по вул. В`ячеслава Чорновола, 13 у м. Хмільник Вінницької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "ВАЗ 21063", н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, виражене тремтінян пальців рук, від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковано, як порушення вимог п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він дійсно керував транспортним засобом та був зупинений поліцейськими за непрацюючий габарит. В ході спілкування поліцейський виявив у нього запах алкоголю з порожнини рота, оскільки напередодні він випив пляшку пива. Поліцейський запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на що він спочатку погодився, а в подальшому відмовився, причини відмови не зазначив. Вважає, що поліцейським було порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки пройти огляд на стан сп`яніння в лікарні йому не пропонували.

Адвокат Адамчук П. Б. у суді вказав на порушення порядку проведення огляду, визначеного ст. 266 КУпАП, оскільки мала місце безпідставна зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , у якого були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння. Спочатку ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а його подальша відмова спровокована діями поліцейського, який повідомив, що у разі підтвердження стану сп`яніння транспортний засіб буде поміщений на штрафмайданчик. При цьому поліцейським було порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, оскльки після відмови від проведення огляду на місці зупинки поліцейський не запропонував водієві пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я та не відсторонив від керування транспортним засобом. Зауважив, що направлення на огляд в присутності ОСОБА_1 не складалося. За таких обставин адвокат просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи адвоката Адамчука П. Б., дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступне.

Згідно із п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Вина ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 2.5 ПДР та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 259362 від 01.03.2025 в якому викладені обставини правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наявні відмітки про роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, а також підписи ОСОБА_1 про отримання тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом, а також отримання копії протоколу;

відеозаписами із нагрудних камер поліцейських, якими, серед іншого, зафіксовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з механічними несправностями, виявлення поліцейським у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки на яку ОСОБА_1 спочатку погодився, а потім висловив безумовну відмову від проведення огляду на стан сп`яніння.

Суддя відхиляє доводи ОСОБА_1 та адвоката Адамчука П. Б. про порушення визначеного ст. 266 КУпАП порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Так, за змістом ч. ч. 1-3 ст. 266 КУпАП соби, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Отже, проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я допускається у таких випадках: якщо правопорушник не згоден пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, але бажає пройти огляд у медичному закладі; якщо правопорушник не погоджується з результатами огляду на місці зупинки та висловлює бажання пройти повторний огляд у медичному закладі.

З досліджених судом доказів, зокрема відеозаписів встановлено, що на пропозицію поліцейського водій ОСОБА_1 спочатку тричі погодився пройти огляд на стан сп`яніння, а в подальшому тричі відмовився пройти такий огляд і вказана відмова була категоричною. При цьому водій не зазначав про бажання пройти такий огляд в лікарні. Причин відмови ОСОБА_1 не пояснив ні поліцейському, ні в суді, отже така відмова була категоричною.

При цьому п. 2.5 ПДР зобов`язує водія пройти огляд на вимогу поліцейського.

Більше того, невиконання вимоги працівника поліції, яка, очевидно, входить до кола його повноважень, не може бути визнане правомірним, якщо особа, виходячи зі своєї оцінки ситуації, вважає таку вимогу безпідставною, і навіть якщо в подальшому виявиться, що ця вимога ґрунтувалася на неправильній оцінці ситуації поліцейським і не мала достатніх підстав (постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року у справі № 444/2115/17).

Отже, невиконання законної вимоги поліцейського не допускається. Правопорушник володіє правом оскаржувати незаконні, на його думку, дії працівників поліції, однак ухилення від виконання вимоги працівника поліції на момент оголошення такої вимоги не може вважатися допустимим способом захисту ймовірно порушених прав та свідчить виключно про зухвале нехтування громадянином встановленого законодавством порядку.

При цьому в матеріалах справи є направлення на огляд і відповідно до ст. 268 КУпАП водій мав право ознайомитися з матеріалами.

Не спроможними є доводи про безпідставність зупинки, оскільки на відеозаписі видно, що в транспортному засобі були несправні габаритні вогні.

При цьому, суддя не приймає до уваги рапорт поліцейського, скільки поліцейський є зацікавленою особою, а тому його рапорт не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення (ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020).

Підсумовуючи вищевикладене суддя не вбачає порушення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 ухилився від огляду висловивши категоричну відмову від його проведення, не пояснивши причин такої відмови.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 2 КУпАП).

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є грубим порушенням Правил дорожнього руху та має підвищену суспільну небезпеку, особу ОСОБА_1 , суддя доходить висновку про застосування до нього адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з особи на яку накладено адміністративне стягнення, стягується судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Підстав для задоволення клопотань про закриття провадження суддя не вбачає. При цьому під час розгляду справи було встановлено, що станом на 01.03.2025 ОСОБА_2 мав повноваження на складення протоколу.

Керуючись ст.ст. 27, 30, 33-35, 38, 40-1, 130, 221, 247, 280, 283, 284, 289, 294, 307, 308 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотань адвоката Адамчука П. Б. про закриття провадження - відмовити.

Визнати винним та притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави (Отримувач: ГУК у Він.обл./Він.обл/21081300, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37979858, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку (ІВАN): UA0002001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300) у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави (ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Згідно із ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ігор ОЛІЙНИК