П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2025 року місто Київ

Справа № 381/305/25

Провадження № 33/824/2227/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Стрижеуса А.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника адвоката Горбана Віктора Михайловича на постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серії ААД № 681187 ОСОБА_1 , 11.01.2025 о 19 год. 15 хв., будучи учасником дорожнього руху по вул. Шевченка, 38 в с. Мотовилівка Фастівського району Київської області, керував транспортним засобом(автомобілем) Mercedes-Benz Е200 н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів та у закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 відмовився.

Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

18 березня 2025 року ОСОБА_1 та його захисник адвокат Горбан В.М. звернулись до суду з апеляційною скаргою в якій вони просили постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2025 року скасувати та справу закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, посилаючись на те, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою, винесена з грубим порушенням норм процесуального права. Суд неповно з`ясував фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам подій, підійшов формально до вивчення фактичних обставин справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що свідка патрульного поліцейського ОСОБА_2 суд не привів до присяги.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази керування транспортним засобом Mercedes-Benz Е200 н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 .

Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зазначає, що направлення до закладу охорони здоров`я також, не може бути належним доказом, оскільки його було складено з порушеннями Інструкції «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Вказує, що Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння також, не є належним та допустимим доказом, так як не відповідає обставинам справи.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Вказує, що працівниками патрульної поліції не було роз`яснено права ОСОБА_1 та наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зазначає, що на відеозаписі відсутні ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_3 оскільки він вів себе адекватно та відповідно до обстановки а також відсутній факт перевірки вказаних ознак алкогольного сп`яніння.

Також, в апеляційній скарзі просили поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2025 року ОСОБА_1 отримав 11 березня 2025 року.

Відповідно до розписки яка знаходиться в матеріалах справи (а.с. 38) ОСОБА_1 отримав копію постанови 11 березня 2025 року.

Враховуючи викладене суд дійшов до висновку, що строк на апеляційне оскарження було пропущено з поважних причин а тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Також ОСОБА_1 не заперечував проводити розгляд справи без участі у судовому засіданні його захисника Горбана В.М., а тому суд вважає за можливе розглядати справу без участі захисника.

Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП.

Положеннями статті 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до пункту 2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно частини першої статті 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому згідно положень статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я i оформлення його результатів визначено «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858 (далі - Інструкція).

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У відповідності до вимог частини першої статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідно до частини першої статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що особа уповноважена на складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановивши наявність усіх ознак складу адміністративного правопорушення, зобов`язана скласти протокол, в якому в обов`язковому порядку має бути зазначені суть адміністративного правопорушення, тобто, дії особи, які відповідають диспозиції статті 130 КУпАП та утворюють об`єктивну сторону складу зазначеного правопорушення.

Суд надав оцінку доказам та твердженням, які представник подав до суду апеляційної інстанції, та приходить до висновку:

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що свідка патрульного поліцейського ОСОБА_2 суд не привів до присяги.

Відповідно до ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

На виклик органу (посадової особи), у провадженні якого перебуває справа, свідок зобов`язаний з`явитися в зазначений час, дати правдиві пояснення, повідомити все відоме йому по справі і відповісти на поставлені запитання.

Отже, з вказаного вбачається, що чинні норми законодавства у справах про притягнення до адміністративної відповідальності та КУпАП не передбачено приведення свідка до присяги в судовому засідання, суд може відбирати пояснення у свідків, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованим.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні докази керування транспортним засобом Mercedes-Benz Е200 н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 .

Як убачається з відеофайлу «export-8xt0b» який було долучено до матеріалів справи, зафіксовано, як поліцейські їдуть на автомобілі та зупиняється біля стоячого автомобіля поліцейський виходить з автомобіля, але автомобіль Mercedes-Benz Е200 н.з. НОМЕР_1 здійснює рух уперед, після чого розпочалось переслідування вказаного транспортного засобу патрульними поліцейськими.

Після того, як патрульні поліцейські заблокували рух транспортному засобу Mercedes-Benz Е200 н.з. НОМЕР_1 вони вийшли з автомобіля та підійшли до вказаного автомобіля.

За кермом транспортного засобу Mercedes-Benz Е200 н.з. НОМЕР_1 перебуває ОСОБА_1 , передні ліві двері автомобіля відкриті, поліцейський просить ОСОБА_1 вийняти ключі з автомобіля та «заглушити» його.

Враховуючи викладене суд дійшов до висновку, що доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими. оскільки факт керування транспортним засобом Mercedes-Benz Е200 н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 зафіксовано на відповідні технічні носії.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні докази відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з відеофайлу «export-8xt0b» який було долучено до матеріалів справи, в проміжок з 06 хв. 10 сек. до 06 хв. 40 сек. зафіксовано чітку відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі.

Відповідно до п. 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими, оскільки відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння зафіксована на технічний запис, що відповідає п. 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Зазначає, що направлення до закладу охорони здоров`я також, не може бути належним доказом, оскільки його було складено з порушеннями Інструкції «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Згідно п. 12 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Згідно п. 8 Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

За таких обставин, складення працівником поліції письмового направлення до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було недоцільним, оскільки особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовилась від проходження будь-якого огляду на стан сп`яніння взагалі, а не під час прямування у заклад або у його приміщенні. Таким чином, у даній справі мала місце належна правова процедура та законний алгоритм проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, а посилання водія ОСОБА_1 та його захисника на порушення такого порядку є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги про те, що Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння також, не є належним та допустимим доказом, так як не відповідає обставинам справи, є необґрунтованими, оскільки дослідивши вказаний Акт суд дійшов до висновку, що його було складено відповідно до обставин справи та у порядку визначеному законом.

Щодо доводів апеляційної скарги, що працівниками патрульної поліції не було роз`яснено права ОСОБА_1 та наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з відеофайлу «export-8xt0b» який було долучено до матеріалів справи, водію ОСОБА_1 було належним чином роз`яснено його права та наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що на відеозаписі відсутні ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 оскільки він вів себе адекватно та відповідно до обстановки а також відсутній факт перевірки вказаних ознак алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 2,3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже з вказаних положень вбачається, що поліцейські не мають встановлювати наявність або відсутність ознак алкогольного сп`яніння, а лише у разі підозри на такі ознаки запропонувати особі пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, є необґрунтованими, оскільки вина ОСОБА_1 підтверджується сукупністю доказів, що наявні в матеріалах справи.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, є обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про невинуватість ОСОБА_1 спростовані:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення Серії ААД № 681187 ОСОБА_1 , 11.01.2025 о 19 год. 15 хв., будучи учасником дорожнього руху по вул. Шевченка, 38 в с. Мотовилівка Фастівського району Київської області, керував транспортним засобом(автомобілем) Mercedes-Benz Е200 н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів та у закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 відмовився.

- відеозаписом з нагрудної камери патрульної поліції.

- Рапортом інспектора ВРПП Фастівського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4.

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

- Актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП.

Докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд, з наведенням відповідних мотивів, встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Інші доводи апелянта також задоволенню не підлягають, є особистою думкою захисника та суперечать наявним матеріалам.

Доводи апеляційної скарги та надані захисником в апеляційному суді пояснення про те, що суд першої інстанції безпідставно визнав ОСОБА_1 винним, та що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, задоволенню не підлягають, остільки суперечать доказам, які є належними, достатніми та допустимими.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції, як законну без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 та його захисника адвоката Горбана Віктора Михайловича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2025 року - задовольнити

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника адвоката Горбана Віктора Михайловича - залишити без задоволення.

Постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Стрижеус