Справа № 204/165/25
Провадження № 3/204/337/25 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬК
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2025 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Самсонова В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

25 грудня 2024 року о 00 год. 50 хв. в м. Дніпрі по вул. Криворізька водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_1 , немаючі права керування транспортним засобом відповідної категорії. Дане правопорушення вчинено повторно протягом року (постанова ЕНА3477922 від 14.11.2024 року). Тобто, ОСОБА_1 порушив п. 2.1.а ПДР, за що передбачена відповідальність за частиною 5 статті 126 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Частиною 5 статті 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Диспозиціями ч.ч. 2-4 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, а також керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 2.1 (а) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП підтверджується такими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення Серії ЕПР1 №204484 від 25.12.2024 року; довідкою УПП в Дніпропетровській області ДПП від 02.01.2025 року; рапортом ТВО заступника командира взводу 1 роти 4 батальйону 4 УПП в Дніпропетровській області лейтенант поліції Ковалькова Т.С.; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №3477922 від 14.11.2024 року.

В матеріалах справи є постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 серія ЕНА №377922 від 14.11.2024 року за вчинене адміністративне правопорушення: керування транспортним засобом не маючи відповідної категорії В, чим скоїв правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, протягом року.

Зі змісту постанови про накладання адміністративного стягнення від 14.11.2024 року серія ЕПР1 №204484 вбачається, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, не мав посвідчення водія відповідної категорії, був зупинений повторно протягом року працівниками поліції та відносно нього складено постанову за ч.5 ст.126 КУпАП.

Частиною 5 статті 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Отже, суд прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, з огляду на те, що останній, внаслідок порушення п.п. 2.1 а ПДР, повторно протягом року керував транспортним засобом не маючи на те права (керування таким транспортним засобом).

Враховуючи положення ст.251 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року, Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, щоб особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Приймаючи до уваги викладене, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 , в порушенні правил дорожнього руху, які виразилися у повторному протягом року керуванні транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування таким транспортним засобом, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

З урахуванням викладеного, а також характеру скоєного правопорушення, особи правопорушника та ступеня його вини, приймаючи до уваги, що вчинене правопорушення відноситься до суспільно небезпечних, говорить про його неповагу до безпеки руху, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, приходжу до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням прав водія, передбаченого санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП, без оплатного вилучення транспортного засобу, оскільки транспортний засіб згідно протоколу належить іншій особі. Підтверджуючої інформації в справі не має.

При цьому, відповідно до вимог ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір у розмірі 605 гривні 60 копійок.

Оскільки ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності, вважаю необхідним стягнути з нього в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривні 60 (шістдесят) копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 126, 280, 283, 284, 294, ч. 1 ст. 303 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порушенні правил дорожнього руху, які виразилися у повторному протягом року керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення: штраф в дохід держави в розмірі 40 800 грн. 00 коп. (сорок тисяч вісімсот гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя В.В. Самсонова