Справа № 348/1196/25
Провадження № 3/348/447/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2025 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Гундяк Т.Д., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Надвірнянського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, не працюючої, неодруженої, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №329248 від 13.05.2025 водій ОСОБА_1 13.05.2025 близько 11 год 50 хв в м. Надвірна по вул. Мазепи, керуючи транспортним засобом Chevrolet Spark, номерний знак НОМЕР_2 , на регульованому перехресті повертаючи ліворуч не надала дорогу пішоходу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка переходила проїзну частину на пішохідному переході, та здійснила наїзд на пішохода. В результаті чого відбулася дорожньо-транспортна пригода без травмованих, чим порушила п.16.2 ПДР.

ОСОБА_1 роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не визнала. Пояснила, що керуючи транспортним засобом Chevrolet Spark, виїжджаючи на зелений сигнал світлофору на пішохідному переході вибігла дівчина, яка вдарилася у праву сторону автомобіля, вона зупинилася після чого дівчина встала і пішла в школу, вона пішла за нею та звідти викликали батьків дитини та поїхали в медзаклад.

Законний представник потерпілої ОСОБА_2 . ОСОБА_3 пояснила, що дитина вдарилася в дверцята автомобіля та впала на спину. В дитини була здерта шкіра на лікті, будь-якого набряку не було, на спині було почервоніння від наплічника, на який дитина впала. Будь-яких ушкоджень, що потребують лікування, дитина не отримала, на наступний день вбула в школі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).

Згідно п. 16.2 ПДР на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.

При доказуванні вчиненого правопорушення мають бути встановлені обставини, які належать до події правопорушення, яка розуміється як елемент об`єктивної сторони складу правопорушення, що відбувається у певному часі, місці та певним способом. Спосіб вчинення правопорушення є обов`язковим елементом предмету доказування по кожному провадженню, оскільки дозволяє встановити які саме дії були вчинені правопорушником та призвели до певних протиправних наслідків.

Крім того, при доказуванні правопорушення також має значення встановлення суб`єктивної сторони правопорушення, яка полягає у з`ясуванні форми вини, мотиву, яким керувався правопорушник, вчиняючи правопорушення, та мети, яку він намагався досягти певними протиправними діями.

Відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення даних про спосіб вчинення правопорушення, форму вини правопорушника, мотив та мету вчинення правопорушення, протиправні наслідки, які були спричиненні чи могли бути спричиненні правопорушенням, свідчить про неконкретність обвинувачення, порушує право особи, яка обвинувачується у вчиненні правопорушення на організацію ефективного захисту своїх інтересів.

Неконкретність висунутого обвинувачення не дозволяє суду встановити обставини правопорушення, які мають істотне значення для розгляду справи та вирішення питання про доведеність вини правопорушника, оскільки суд розглядає справу тільки в межах висунутого обвинувачення.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії» Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Положеннями ст. 256 КУпАП визначено, що протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, є одним із основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 278 КУпАП під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити, чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали.

Виходячи зі змісту ст. 7, 254, 279 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування відповідно до ст. 251 КУпАП, у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Таким чином протокол про адміністративне правопорушення це документ, складений на відповідному бланку з неухильним дотриманням вимог щодо процедури та об`єму заповнення, який містить склад інкримінованого особі діяння (адміністративного правопорушення), та в межах якого відповідна посадова особа розглядає справу про адміністративне правопорушення.

Отже, предмет судового розгляду обмежений обставинами, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП та ч. 2 ст. 251 КУпАП покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи суд повинен дослідити та оцінити за своїм внутрішнім переконанням усі обставини та докази по справі в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення особою Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 13.05.2025 серія ЕПР1 № 329248 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, порушила п. 16.2 ПДР.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, законного представника потерпілої, судом встановлено, що 13.05.2025 близько 11 год 50 хв в м. Надвірна по вул. Мазепи потерпіла ОСОБА_2 ще з однією дитиною вибігла на регульований пішохідний перехід на зелений сигнал світлофора, що дозволяє рух пішоходам, та вдарилася у переднє праве крило та передні праві дверцята транспортного засобу Chevrolet Spark, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , яка здійснювала виїзд на вул. Мазепи з прилеглої території та передньою частиною автомобіля проїхала пішохідний перехід.

Так, на долучених до матеріалів справи відеозаписах зафіксовано, що зліва від виїзду на вул. Мазепи розташований регульований пішохідний перехід з встановленими світлофорами, які спрямовані до транспортних засобів, які рухаються по вул. Мазепи в обидві сторони. При цьому, світлофор для транспортних засобів, які здійснюють виїзд з прилеглої території на вул. Мазепи, відсутній, дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) також відсутня. При виїзді з даної прилеглої території наліво чи направо світлофор залишається позаду транспортного засобу, який здійснив виїзд. Також дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) на даній ділянці дороги нанесена таким чином, що при виїзді з прилеглої території у будь-якому напрямку, транспортний засіб вказану розмітку не проїжджає, оскільки вона розташована справа та зліва від виїзду у смугах руху і після виїзду також залишаються позаду автомобіля. Після ввімкнення червоного сигналу світлофора на регульованому пішохідному перехресті транспортний засіб червоного кольору, що рухався по вул. Мазепи в сторону центра міста, зупинився, пішоходи, які перебували на тротуарі по обидві сторони дороги, дочекавшись дозволеного сингалу світлофора перейшли дорогу. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Chevrolet Spark, номерний знак НОМЕР_2 , дочекавшись, коли пішоходи перейдуть дорогу, розпочала виїзд на вул. Мазепи з прилеглої території. Коли транспортний засіб, закінчуючи маневр повороту ліворуч, наблизився до пішохідного переходу, з подвір`я школи, обабіч якого розміщені кущі, почали бігти дві дитини та в цей момент почали перетинати тротуар перед школою. При цьому, на тротуарі з цієї сторони знаходилася жінка з візочком, яка перейшла дорогу та розпочала рух тротуаром. Коли транспортний засіб Chevrolet Spark, номерний знак НОМЕР_2 , вже знаходився передньою частиною на пішохідному переході, займаючи його половину, діти вибігли на такий та намагалися зупинитися, однак незважаючи на це, потерпіла, яка знаходилась справа від іншої дитини, за інерцією вже частково за межами розмітки переходу вдарилася у переднє праве крило та передні праві дверцята транспортного засобу, передні колеса якого вже з`їхали з пішохідного переходу, та впала на асфальт, а інша дитина пробігла далі позаду автомобіля. Підвівшись, дитина пішла в сторону школи.

Досліджений судом відеозапис інформативний, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовним, містить у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Суд визнає не доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП, оскільки об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, а вини в порушенні нею п. 16.2 ПДР не вбачається.

При цьому, суд зауважує, що відповідно до пп. б) п. 4.14. ПДР пішоходам забороняється раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід.

Крім того, об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Тобто, вказаною нормою встановлений вичерпний перелік об`єктів, спричинення пошкоджень яким, внаслідок порушень Правил дорожнього руху, може потягти за собою адміністративну відповідальність за цією статтею.

У протоколі та долучених матеріалах відсутні відомості про заподіяння шкоди транспортним засобам чи будь-якому іншому майну, про яке йде мова у диспозиції ст. 124 КУпАП.

У той же час, суд розглядає справу в межах висунутого в протоколі обвинувачення і не вправі самостійно його змінювати, оскільки це не відноситься до його компетенції.

Разом з тим, спричинення тілесних ушкоджень або спричинення іншої шкоди здоров`ю не передбачені вказаною вище нормою в якості наслідків порушень Правил дорожнього руху, а тому, з об`єктивної сторони, вони не можуть утворювати склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Водночас у матеріалах справи відсутні будь-які дані про пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належного третім особам майна.

У випадках, якщо порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, спричинило потерпілому середньої тяжкості, або заподіяло тяжке тілесне ушкодження, окремо статтею 286 КК України передбачена кримінальна відповідальність.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічне положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до п. 4.2 рішення Конституційного суду України №23-рп/2010 від 22.12.2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує жодних правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна права позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, провадження в справі про адміністративне правопорушення належить закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 247, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови направити згідно ч. 1 ст. 285 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга на постанову подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Гундяк Т.Д.