Справа № 199/5856/25
ПОСТАНОВА

іменем України

26.05.2025 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднану в одне провадження справу про адміністративні правопорушення відносно:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 26.01.2004 Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, має посвідчення водія серії НОМЕР_2 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_3 , має посвідчення водія серії НОМЕР_4 , пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

за участю: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,

УСТАНОВИВ:

15.04.2025 о 17:30 годині водій ОСОБА_2 у місті Дніпрі на перехресті дороги без назви та вул. Любарського, керуючи транспортним засобом «Mazda 323», н.з. НОМЕР_5 , не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом «AUDI A6», н.з. НОМЕР_6 , під керуванням водія ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим ОСОБА_2 порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 301615 від 15.04.2025 водію ОСОБА_1 у вину ставиться те, що: «15.04.2025 о 17:30 годині він у місті Дніпрі на перехресті дороги без назви та вул. Любарського, керуючи транспортним засобом «AUDI A6», н.з. НОМЕР_6 , не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Mazda 323», н.з. НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження».

Як слідує зі змісту вказаного протоколу про адміністративне правопорушення водію ОСОБА_1 ставиться у вину порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні:

- ОСОБА_2 визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, надав письмові пояснення за фактом ДТП;

- ОСОБА_1 не визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, надав письмові пояснення за фактом ДТП.

Відповідно до ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 301606 від 15.04.2025, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_2 ознайомлений, про що свідчить його підпис у протоколі;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.04.2025;

- поясненням потерпілого ОСОБА_1 , який підтвердив факт настання дорожньо-транспортної пригоди з вини ОСОБА_2 .

Досліджені в судовому засіданні докази, як кожен окремо, так і в своїй сукупності та взаємозв`язку, доводять той факт, що водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України і порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху знаходиться в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

На підставі викладеного вважаю, що дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП як такі, що виразилися в порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

У той же час, надаючи оцінку протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні водія ОСОБА_1 , який притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з підстав порушення ним п. 13.1 Правил дорожнього руху, слід зазначити наступне.

Водій ОСОБА_2 визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зазначивши про те, що саме його дії перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди 15.04.2025.

При цьому наявні у справі докази не надають за можливе встановити невідповідність дій водія ОСОБА_1 вимогам п. 13.1 Правил дорожнього руху, що інкриміновано останньому в протоколі про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з цим слід зауважити, що протокол про адміністративне правопорушення та схема місця дорожньо-транспортної пригоди за своїм змістом не спростовують пояснення водія ОСОБА_1 в яких останній не визнав свою вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, враховуючи, що схема місця дорожньо-транспортної пригоди лише зафіксувала об`єкти на ділянці дороги, місце зіткнення транспортних засобів із зазначенням прив`язки до місцевості та інші відомості технічного характеру.

Також необхідно враховувати те, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й виступає як юридичний документ (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення (ст. 254 і 255 КУпАП).

Проте, протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП без наявності доказів, які б підтверджували наявність причинно-наслідкового зв`язку між порушенням п. 13.1 Правил дорожнього руху, що інкриміновано ОСОБА_1 та наслідками у вигляді зіткнення транспортних засобів, не може бути єдиною підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності, враховуючи те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення (зокрема, не зібрано необхідних вихідних даних щодо обставин, за яких сталася ДТП), що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів, як про це зазначено в ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається саме на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тобто суддя у відповідності до ст. 252 КУпАП лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю та не може збирати за власною ініціативою докази на підтвердження вини особо, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), суд не має права змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин вважаю, що досліджені в судовому засіданні докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не доводять факт порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху, які б перебували у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно приписів ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Відповідно до вимог п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки справа про адміністративне правопорушення не містить належних доказів, які б підтверджували наявність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в діях водія ОСОБА_1 , а ті докази, які є в матеріалах справи, не підтверджують факт порушення даним водієм вимог саме п. 13.1 Правил дорожнього руху, що б перебувало в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди, відповідно провадження у справі стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП необхідно закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_2 , який є пенсіонером, ступінь його вини, приймаючи до уваги відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти йому адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти ОСОБА_2 адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Закрити на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути на підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Роз`яснити ОСОБА_2 вимоги ч. 1 ст. 307 КУпАП про те, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Попередити ОСОБА_2 , що у разі несплати ним штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Суддя: В.О.Лисенко