ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1514/25 Справа № 171/1390/24 Суддя у 1-й інстанції - Євтушенко О. І. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року Кривий Ріг

23.05.2025р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Залізняк Р.М., при секретарі судового засідання Нікітюк В.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Желдакова Я.І. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.04.2025р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в с. Велика Долина, Криворізького району Дніпропетровської області,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

за участю захисника (в режимі ВКЗ) ОСОБА_2

в с т а н о в и л а :

Постановою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.04.2025р., ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постанову суду першої інстанції оскаржено захисником Желдаковим Я.І., який в апеляційній скарзі:

- вказує, що судом першої інстанції були невірно встановлені фактичні обставини справи, та працівниками поліції не доведено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;

- вважає, що працівники поліції діяли не на підставі та не у спосіб, що передбачені чинними нормативно-правовими актами, що є порушенням ст. 19 Конституції України;

- наголошує, що огляд на стан сп`яніння проведений із порушенням чинних вимог КУпАП та відповідних інструкцій, а саме ОСОБА_1 не було запропоновано огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу;

- зазначає, що відеозапис є неповним, та не відповідає вимогам наказу МВС № 1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», та працівникам поліції не надано можливості здійснювати відеозапис на власний мобільний телефон;

- зазначає, що працівники поліції не представилися при зверненні до ОСОБА_1 перед початком розгляду справи, матеріали справи не містять доказу, що протокол оголошувався ОСОБА_1 ;

- вважає, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення не дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП щодо повного, об`єктивного, та неупередженого розгляду справи про адміністративне, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, та ОСОБА_1 здійснено порушення правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Про дату, час та місце судового розгляду ОСОБА_1 повідомлений належним чином, до судового засідання не прибув, його інтереси у судовому засіданні представляє захисник Желдаков Я.І., що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до вимог ст. 268 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доводи захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, та перевіривши доводи апеляційної скарги дійшов висновку про залишення апеляційної скарги захисника без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 04.06.2024 о 22 год. 57 хв. керував транспортним засобом ВАЗ 2106, р/н НОМЕР_1 , по автодорозі просп. Незалежності, біля буд. 21, в м. Зеленодольськ Криворізького району, Дніпропетровської області, маючи ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, на законну вимогу працівників поліції пройти огляд у встановленому порядку на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я відмовився. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України.

В обґрунтування висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції поклав докази, які містить справа про адміністративне правопорушення, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 298396 від 04.06.2024р., відомості, які містяться на відеозаписі, доданому до зазначеного протоколу на DVD-R диску, які суд вважав належним та допустимим доказом, та який був оглянутий судом в судовому засіданні за участі захисника.

Суд першої інстанції вважав доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що було підтверджено відеозаписом, законність зупинки транспортного засобу - несправність його задніх габаритних ліхтарів, законність підстав для вимоги огляду на стан сп`яніння наявність ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , та його відмову від огляду на стан сп`яніння, що зафіксовано на відеозапису.

При цьому суд першої інстанції дослідив заперечення сторони захисту щодо фактичних обставини справи та відсутності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , а саме що працівниками поліції йому було одразу запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а не на місці зупинки транспортного засобу, що суперечить вимогам Інструкції, та така вимога є незаконною; фіксація правопорушення була здійснена на прилади, не передбачені вимогами Закону, тому відеозапис є недопустимим доказом; відеозапис переривався, що є порушенням Інструкції, тому усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також судом першої інстанції було досліджено відеозапис з бодікамер працівників поліції та було встановлено, що на фрагменті відеозапису на диску DVD-R зафіксовано рух та зупинка транспортного засобу ВАЗ 2106, р/н НОМЕР_1 (IMG_3675.MOV, час: до 00:30). Причиною зупинки цього транспортного засобу була несправність його задніх габаритних ліхтарів, про що працівник поліції, представившись, повідомив водія транспортного засобу ВАЗ 2106, р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_1 (IMG_3675.MOV, час: 00:53).

На відеозаписі (IMG_3675.MOV, час: 03:50) зафіксовано, як після спілкування з ОСОБА_1 працівник патрульної поліції назвав ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота.

На відеозаписі (IMG_3675.MOV, час: 04:15) водій ОСОБА_1 повідомив що: «Тільки що випив пива».

На переконання суду першої інстанції, досліджений відеозапис не викликає жодного сумніву щодо його достовірності та допустимості.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції після аналізу встановлених фактичних обставини справи та оцінки наведених доказів в їх сукупності, дійшов висновку про наявність в діянні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, та доведеності його вини сукупністю доказів.

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , погоджується із висновками суду про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, що суд першої інстанції не дотримався принципів повноти та всебічності судового розгляду, вважає їх неспроможними.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 утворила його відмова від огляду на стан сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України. Вказана обставина достатньо та повно зафіксована на відеозапису та не викликає сумніву у своєї достовірності.

Суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції правильними, а наведені в оскаржуваній постанові мотиви, які покладені в обґрунтування прийнятого рішення щодо визнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП такими, що відповідають вимогам ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП.

Наведені захисником в апеляційній скарзі доводи, що працівники поліції ОСОБА_1 одразу запропонували йому огляд у закладі охорони здоров`я, а не на місці зупинки, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки по-перше, факт вживання пива підтверджений ОСОБА_1 , по-друге, слід ретельно звернути увагу на вимоги положень «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МОЗ та МВС № 1452/735 від 09.11.2015р. (далі інструкція) та ст. 266 КУпАП, щодо огляду водія на стан сп`яніння.

Так відповідно о ч. 6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, передбачений загальний порядок огляду водія на стан сп`яніння, та наведені вище приписи нормативних актів Інструкції та КУпАП акти не містять заборони щодо виключного порядку огляду, та необхідності суворого його дотримання, порядок огляду водія на стан сп`яніння, а саме відсутність вимоги водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, не позбавляє обов`язку водія від проходження такого огляду.

Огляд водія на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального засобу слід розглядати як сучасний метод діагностики стану сп`яніння, покликаний мінімізувати витрати часу для водіїв та працівників поліції.

Таким чином, у справі повно та об`єктивно встановлено склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, враховуючи наведене вище, доводи апеляційної скарги захисника, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення не дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП щодо повного, об`єктивного, та неупередженого розгляду справи про адміністративне, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, не мають під собою підґрунтя.

Доводи апеляційної скарги захисника, що відеозапис не відповідає вимогам наказу МВС № 1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», є також неспроможними, оскільки вказана обставина була досліджена судом першої інстанції, та було встановлено, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 є підтвердженим, висловлена ним відмова від огляду на стан сп`яніння не викликає сумніву, та відеозапис у повному обсязі відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, відеозапис є чітким, зрозумілим та достатнім для встановлення фактичних обставин справи у сукупності з іншими доказами.

Крім іншого слід звернути увагу, що сторона захисту на свій запит щодо неможливості відео фіксації на нагрудну бодікамеру, отримала відповідь щодо обмежених можливостей накопичувача інформації штатних бодікамер, у зв`язку з чим під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 було застосовано можливість відеозапису за допомогою мобільного телефону, що не заборонено КУпАП.

Враховуючи наведене вище постанова суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, вмотивованим та справедливим судовим рішенням, підстави для її скасування із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не встановлені.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Желдакова Ярослава Ігоровича в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.04.2025р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без задоволення.

Постанову Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.04.2025р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя