Справа № 541/17/25
Номер провадження3/541/100/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Городівський О.А., за участі секретаря судового засідання Ніколаєнко М.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Яковенка Г.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №200584 від 19.12.2024 року, 19 грудня 2024 року близько 21 години 20 хвилин у с. Зубівка по вул. Миру, 19, водій ОСОБА_1 керував т.з. ЗАЗ 110307 «Славута» д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився як на місці зупинки т.з., так і в медичному закладі у встановленому законом порядку, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, чим порушив п. 2.5 ПДР України, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання, призначене на 10 годину 00 хвилин 30.05.2025 ОСОБА_1 з`явився. Вину в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав. Просив суд закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю складу злочину.

Захисник адвокат Яковенко Г.М. також просив суд закрити провадження у справі відносно свого підзахисного за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Для того, щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений поліцейськими, в іншому ж випадку, протиправність зупинки (за умови відсутності задокументованого порушення Правил дорожнього руху), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру огляду на стан сп`яніння водія.

Так, у своєму Рішенні від 15.03.2019 Верховний Суд у справі №686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм Правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть зупиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Саме визначення терміну «керування транспортним засобом» наведено в п. 27 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні», за яким керування транспортним засобом це виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування».

Таким чином, знаходження за кермом транспортного засобу, який знаходиться в нерухомому стані, особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП полягає в тому, що порушник має перебувати в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та обов`язково має керувати транспортним засобом.

Відсутність будь-якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Тобто, об`єктивною стороною в даному правопорушенні є саме керування транспортним засобом.

У самому протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №200584 від 19.12.2024 зазначено, що фіксація адміністративного правопорушення проводилася за допомогою бодікамер поліцейських, записи з яких долучено до матеріалів справи.

Однак, в матеріалах справи взагалі відсутній відеозапис, який би підтверджував факт керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, транспортним засобом. Матеріали відеозапису починаються з моменту прибуття поліцейських на подвір`я будинку ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою: вул. Миру, буд. 19, с. Зубівка Миргородського району Полтавської області. Працівників поліції зустрічає гр. ОСОБА_1 , пізніше підходить гр. ОСОБА_2 з дитиною. У цей момент автомобіль ЗАЗ 110307 «Славута» д.н.з. НОМЕР_2 знаходився під навісом, беззаперечних фактів, які б вказували на керування даним автомобілем особою, яка притягується до адміністративної відповідальності не виявлено.

Працівники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, але він відмовляється. На відео не зафіксовано рух автомобіля, керування автомобілем ОСОБА_1 , перебування його на сидінні водія або взагалі в транспортному засобі. Тобто, на вищевказаних відеозаписах не надано жодних доказів, які б вказували, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

В судовому засіданні 04.03.2025 було здійснено допит свідка ОСОБА_2 , яка є співмешканкою ОСОБА_1 . Пояснила, що 19.12.2024 вона викликала поліція, адже з чоловіком у них виник конфлікт. Окрім того, заперечила надані нею 19.12.2025 письмові пояснення та повідомила, що останній не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Свідок вказала, що своїми показами хотіла, щоб ОСОБА_1 притягнули до відповідальності, адже з останнім у них виникла конфліктна ситуація. Таким чином, зазначені нею відомості 19.12.2024 та під час надання письмових пояснень не відповідають дійсності та є хибними.

У подальшому, в судовому засіданні 04.04.2025 здійснено допит свідка ОСОБА_3 , який є поліцейським Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області. 19.12.2024 він прибув за викликом до села Зубівка, де під час патрулювання місцевості виявив жінку з дитиною, а саме ОСОБА_2 . Пізніше поліцейськими було знайдено автомобіль ОСОБА_1 на подвір`ї останнього та складено відносно нього адміністративні протоколи за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Зазначив, що факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 вони не бачили, однак двигун автомобіля був теплим. Пояснив, що зробили висновок про керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння зі слів свідка ОСОБА_2 .

За відсутності доказів керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, транспортним засобом при обставинах, вказаних у протоколі, така особа у розумінні диспозиції ст. 130 КУпАП не є суб`єктом вчинення даного адміністративного правопорушення за ознакою відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, так як відсутні докази керування ним транспортним засобом на момент зупинення автомобіля працівниками поліції, і як наслідок не може нести відповідальність.

Тобто, перебування особи в стані алкогольного сп`яніння не за кермом та у транспортному засобі, який перебуває в нерухомому стані, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Для притягнення до відповідальності за статтею 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Однак, долучені до протоколу відеозаписи з бодікамер поліцейських, не містять фіксації скоєння ОСОБА_1 будь-якого адміністративного правопорушення, в тому числі не фіксують факт керування ним будь-яким транспортним засобом, більше того, не містять відеофіксації моменту перебування ОСОБА_1 за кермом будь-якого автомобіля.

У свою чергу, будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували ці твердження, окрім письмових пояснень співмешканки ОСОБА_2 , яка відмовилася їх підписувати, суду не надано.

Суд встановив, що постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06.03.2025 адміністративну справ про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, адже при складенні протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №691752 від 19.12.2024, не вказано про те, що ОСОБА_1 своїми діями чи бездіяльністю завдав шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 .

Окрім того, рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08.05.2025 постанову у справі про адміністративне правопорушення, винесену поліцейським Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Пронозою Д.М. серії ЕНА №3693569 від 19.12.2024 скасовано та визнано протиправною (незаконною), оскільки суд вважає недоведеним вчинення позивачем порушень п. 2.1 (а) та п. 2.1 (б) ПДР України, так як відсутні належні докази керування позивачем транспортними засобами. Також, при розгляді справи відносно ОСОБА_1 грубо порушено його право на захист, що передбачено ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Згідно приписів Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви відносно доведеності вини особи тлумачаться на його користь.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Враховуючи відсутність доданих до протоколу беззаперечних доказів вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення, у діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Тому провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 34, 35, 130, 247, 251, 252, 266, 280, 283, 284, 286 КУпАП, суддя, -

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на оскарження.

Повний текст постанови виготовлений 30.05.2025.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду О. А. Городівський