П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.05.2025 Справа №607/24239/24 Провадження №3/607/82/2025

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунцьо С.В., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Гатало М.Я., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Як встановлено у судовому засіданні, громадянин ОСОБА_1 19 жовтня 2024 року о 00.05 год. в м. Тернополі на вул. Романа Купчинського, керував транспортним засобом марки «Citroen C8», державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку в медичному закладі КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР, що підтверджується висновком №645 від 19.10.2024.Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву в якій просить слухати адміністративну справу за ч.1 ст.130 КУпАП, у його відсутності, однак за участі захисника адвоката Гатало М.Я.

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до частини 2 статті 268 КУпАП, вважаю за можливе справу розглядати у відсутності особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , однак за участю його захисника адвоката Гатало М.Я.

Крім цього ОСОБА_1 подав суду письмові пояснення, згідно яких вбачається, що вночі з 18-го на 19-те жовтня 2024 року він повертався із монтажних робіт, що проводились у с. Байківці. Разом із ним у автомобілі перебували ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із сином. Так, на вул. Р. Купчинського на вимогу працівника поліції його було зупинено та повідомлено причину зупинки, а саме в темну пору доби не освітлювався державний номерний знак. Після з`ясування причин зупинки, працівником поліції було проведено поверхневу перевірку і огляд вантажного відсіку автомобіля та його особистих речей. Також зазначив, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, а попросив проїхати у заклад охорони здоров`я та пройти такий огляд у встановленому порядку. Крім того вважає, що усі перелічені у направленні симптоми не відповідали дійсності, а також працівником поліції на місці зупинки йому не було повідомлено про наявність одночасно кількох ознак алкогольного сп`яніння. Також жодної із ознак алкогольного сп`яніння не було зазначено лікарем у Висновку №645 від 19.10.2024. Під час проведення лікарем зовнішнього огляду, ним було виявлено бажання здати кров на аналіз для достовірного та безспірного підтвердження відсутності в нього стану алкогольного сп`яніння, на що йому було відмовлено пройти огляд у такий спосіб посилаючись на Інструкцію. Вважає, що в його діях відсутній складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, а відтак, провадження по справі відносно нього просить закрити.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Гатало М.Я. просила закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з підстав викладених у письмових поясненнях її довірителя.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що в середині жовтня 2024 року його знайомий ОСОБА_1 попросив поїхати з ним в с. Байківці Тернопільського району та допомогти у монтажі меблів. Так, близько 17.00 год ОСОБА_1 забрав його та ще одного їх знайомого ОСОБА_3 , і вони вирушили у вищевказане місце, де перебували приблизно до 23.00 год. При цьому зауважив, що увесь час вони всі були разом та ніхто із них, тим більше ОСОБА_1 спиртних напоїв не вживав. В подальшому повертаючись із с. Байківці, на вул. Купчинського в м. Тернополі їх зупинили працівники поліції, оскільки у автомобілі, яким керував ОСОБА_1 , не горів ліхтар заднього номерного знаку. Надалі в ОСОБА_1 поліцейські перевірили документи та запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупини транспортного засобу, однак останній виявив бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Після чого він із ОСОБА_3 пішли додому, а ОСОБА_1 поїхав з працівниками поліції у медичний заклад, тому що відбувалося у подальшому йому не відомо.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що ОСОБА_1 є його товаришем. Так осінню 2024 року близько 17.00-18.00 год. він із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , поїхали на прохання ОСОБА_1 в с. Байківці Тернопільського району, де мали допомогти останньому монтувати меблі. Із с. Байківці вони поверталася приблизно о 23.30 год та на вул Купчинського в м. Тернополі їх зупинили працівники поліції, оскільки в автомобілі не горіла лампочка заднього номерного знаку. В подальшому працівники поліції перевірили документи ОСОБА_1 , провели поверхневий огляд та запропонували останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак товариш захотів поїхати на огляд в лікарню. Надалі ОСОБА_1 із поліцейськими поїхали у медичний заклад, а він та ОСОБА_2 пішли додому. Разом з тим зауважив, що протягом усього часу, який вони перебували разом, ніхто спритних напоїв не вживав, тим більше ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення учасників судового засідання, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП знайшла своє підтвердження, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Таким чином, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Окрім цього, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №153876 від 19.10.2024, ОСОБА_1 інкриміновано порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, за що передбачено відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою КМ України від 17грудня 2008 р.N1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (в подальшому Інструкція № 1452/735).

Відповідно до пунктів 2, 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 р. № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Крім цього згідно п.п. 6, 7 Розділу I вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Також у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Citroen C8», державний номерний знак НОМЕР_2 , 19 жовтня 2024 року о 00.05 год. на вул. Купчинського в м. Тернополі та був зупинений працівниками поліції, оскільки у діях водія вбачалося порушення ПДР України, а саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом у якому в темну пору доби не освітлювався державний номерний знак, чим порушив п.2.9 «в» та не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1 «а». При цьому, під час розмови з водієм, працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, оскільки як встановлено в ході огляду у водія був відчутний різкий запах алкоголю, на що останній вказав, що відмовляється пройти огляд на місці, однак виявив бажання пройти відповідний огляд в медичному закладі. Надалі поліцейський разом із ОСОБА_1 проїхали у КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР де останній пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Алкотест 6510», який показав результат 0,33 проміле, та після обстеження через 20 хвилин результат обстеження показав 0,30 проміле. В подальшому на ОСОБА_1 працівником поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, у якому він зазначив, що із результатом не погоджується, хоча із матеріал справи не вбачається, що останній оскаржував висновок щодо результатів огляду у встановленому законодавством порядку.

Таким чином, незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1 , його вина у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена матеріалами справи дослідженими у судовому засіданні, а саме даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №153876 від 19.10.2024; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленні на огляд водія ОСОБА_1 в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР, з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 19.10.2024, у якому зазначено виявлені у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, який був проведений у КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР; висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння №645 від 19.10.2024, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння; копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №615040 від 19.10.2024, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3, ч.1 ст.126 КУпАП.

Крім того вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена долученим до матеріалів справи та дослідженим у судовому засіданні аудіовізуальним диском, на якому відображені послідовність та алгоритм усіх дій працівників поліції під час оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 .

З оглянутого відеозапису вбачається транспортний засіб «Citroen C8», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який був зупинений працівниками поліції на вул. Р.Купчинського в м. Тернополі. Надалі працівник поліції в рамках своїх повноважень у відповідності до вимог Закону роз`яснив ОСОБА_1 причину зупинки, та поспілкувавшись із останнім, запропонував пройти на місці огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, оскільки під час спілкування відчув від водія різкий запах алкоголю з порожнини рота. ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, однак виявив бажання пройти встановлений законом огляд в медичному закладі. В подальшому у КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР» ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу «Алкотестер 6510», який показав результат 0,33 проміле, та після продуття газоаналізатора вдруге в інтревал 20 хвилин, результат огляду показав 0,30 проміле, з яким ОСОБА_1 не погодився. Після чого лікарем медичного закладу був складений акт медичного огляду на підставі якого в подальшому лікар винесла висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння, що стало наслідком складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №153876 від 19.10.2024 за ч.1 ст.130 КУпАП.

В свою чергу слід зазначити, об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

За наведеного, суд не має жодних сумнівів, щодо обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , оскільки такі дійсно мали місце, що підтверджується доказами, що долучені суб`єктом владних повноважень до матеріалів адміністративної справи, а саме: останній керував транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. При цьому наведені докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи.

Так, у своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначає про те, що працівником поліції на місці зупинки йому не було повідомлено про наявність одночасно кількох ознак алкогольного сп`яніння, однак вказане на думку суду не є порушенням, адже виявлення поліцейським навіть однієї ознаки алкогольного сп`яніння надає йому право направити водія на огляд для встановлення стану сп`яніння, що обумовлено законодавством України та необхідністю забезпечення безпеки на дорогах.

Разом з тим, суд не бере до уваги заперечень ОСОБА_1 , які також підтримала його захисник, щодо ознак алкогольного сп`яніння, які не були зазначені лікарем у Висновку №645 від 19.10.2024 та те, що ОСОБА_1 відмовлено у здачі крові на аналіз.

Так, згідно п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п.п.10, 13, 14 Порядку, огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), тестів на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини лабораторним дослідженням; лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я; Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Згідно із розділом ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Зазначеною вище Інструкцію також був затверджений примірник акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, який є додатком № 3 до зазначеної вище Інструкції. Цей акт є підставою для оформлення відповідного висновку щодо результатів медичного огляду.

Тобто з викладеного вбачається, що лікарем у Висновку №645 від 19.10.2024, не мали бути зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, оскільки такі описані в акті медичного огляду, на підставі якого і був винесений вказаний висновок. У висновку має міститися інформація про результати огляду, наявності або відсутності сп`яніння у особи яка підлягає огляду.

Разом з тим, що стосується відмови лікаря у здачі ОСОБА_1 аналізу крові, то на фрагментах відео вбачається, що медичний працівник роз`яснила останньому, що забір крові на визначення вмісту алкоголю здійснюється при необхідності, коли сталося ДТП з травматичними пошкодженнями або смертельними наслідками та у медичному закладі огляди на стан алкогольного сп`яніння проводяться з використанням приладу «Алкотест 6510».

Водночас, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що саме на лікаря медичного закладу покладається право для визначення порядку та методів виявлення стану алкогольного сп`яніння. Більше того, пунктом 13 Інструкції передбачено, що для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу, відтак в даному випадку медичний працівник діяла у відповідності до Інструкції.

Також, що стосується непогодження ОСОБА_1 з результатом пройденого ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, то суд зауважує, що останній не скористався своїм правом та не оскаржував висновок у встановленому законодавством порядку з підстав його неповноти або неправильності, що передбачено пунктом 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

Таким чином перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, наявність в організмі ОСОБА_1 алкоголю та перевищення мінімально допустимої норми в 0,20 ‰ алкоголю в його крові підтверджено у встановлений законом спосіб, а тому зазначені ОСОБА_1 мотиви для закриття провадження у справі відносно нього, суд розцінює обраною тактикою захисту останнього, задля доведення його невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення та відповідно уникнення притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому вказані мотиви ніяким чином не спростовують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що являється джерелом підвищеної небезпеки і це потенційно могло завдати серйозної шкоди, а тому він, як водій добровільно погодився взяти на себе додаткові зобов`язання та обмеження щодо своїх прав, в тому числі не керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, однак як засвідчують матеріали справи він ці вимоги свідомо проігнорував, а залишення працівниками поліції таких дій без реагування могло завдати серйозної шкоди.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суд доходить висновку, що вони є достатніми та такими, що «поза розумним сумнівом» доводять вину ОСОБА_1 та в його діях наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Водночас як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №153876 від 19.10.2024, ОСОБА_1 інкриміновано порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції. Разом з тим суд вважає, що матеріалами справи доводиться вина ОСОБА_1 в порушенні п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України в частині керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, при цьому в частині керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, чи іншого сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції, вина ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.

Так, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає стягнення у виді штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В силу ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу винного, його майновий стан, і приходить до переконання, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки саме таке стягнення буде відповідати рівню суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, а також буде необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети виховання правопорушника в дусі додержання законів, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень в майбутньому.

Керуючись ст. ст. 130, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У випадку несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) в дохід держави.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяС. В. Кунцьо