ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/1287/24 Номер провадження 33/814/470/25Головуючий у 1-й інстанції ЗОРІНА Д. О. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю секретаря судового засідання Деркач А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Проботюка Д.М., на постанову Крюківського районного суду м. Кременчук від 06 березня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим і накладено на нього стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 605 гривень 60 копійок судового збору.

За постановою місцевого суду ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 12 березня 2024 року о 20 годині 11 хвилин по вул. Давида Кострова, 20/1 у м. Кременчук Полтавської обл. у порушення вимог п.2.5 ПДР України керував транспортним засобом «Opel Zafira», н.з. НОМЕР_1 , із ознаками наркотичного сп`яніння у вигляді: неприродної блідості, вираженого тремтіння пальців рук, звужених зіниць очей, які не реагували на світло, та відмовився від проходження огляду на стан названого сп`яніння в медичному закладі у визначеному законом порядку.

В апеляційній скарзі адвокат Проботюк Д.М. просить скасувати постанову Крюківського районного суду м. Кременчук від 06 березня 2025 року та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував те, що: винуватість ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення не було доведено; констатовані поліцією ознаки наркотичного сп`яніння не знайшли свого підтвердження, не узгоджуються з приписами законодавства, є неконкретизованими, не були зафіксовані протягом тривалого часу з моменту зупинки ОСОБА_1 , хоча в разі їх реальної наявності виявляються негайно, та висновок про їх існування зроблено без належної перевірки; виражене тремтіння пальців рук є ознакою алкогольного, а не наркотичного сп`яніння; поліцією було безпідставно зупинено автомобіль та ОСОБА_1 не відсторонявся від керування транспортним засобом; наведені протиріччя та істотні порушення, допущені під час складання протоколу, неможливо усунути без допиту в судовому засіданні особи, яка його складала поліцейського ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 та його представник - адвокат Проботюк Д.М., були належним чином повідомлені про місце, дату, час апеляційного розгляду та до суду не з`явились. Водночас від адвоката Проботюка Д.М. надійшло клопотання щодо здійснення розгляду апеляційної скарги за його та ОСОБА_1 відсутності.

Суд апеляційної інстанції перевірив матеріали справи, дослідив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 294 КУпАП регламентовано, що судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах доводів апеляційної скарги.

Виходячи з положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відмови як особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми та взаємозв`язаними доказами, і є обґрунтованим.

Так, за змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №385616 12 березня 2024 року о 20 годині 11 хвилин ОСОБА_1 по вул. Давида Кострова, 20/1 у м. Кременчук Полтавської обл. у порушення вимог п.2.5 ПДР України керував транспортним засобом «Opel Zafira», н.з. НОМЕР_1 , із ознаками наркотичного сп`яніння у вигляді: неприродної блідості, вираженого тремтіння пальців рук, звужених зіниць очей, які не реагували на світло, та відмовився від проходження огляду на стан названого сп`яніння у визначеному законом порядку в медичному закладі (а.с.1).

Наведені вище обставини підтверджуються даними відеозаписів, записаних на технічних носіях інформації, з яких установлено, що 12 березня 2024 року о 20 годині 11 хвилин ОСОБА_1 по вул. Давида Кострова, 20/1 у м. Кременчук Полтавської обл. керував транспортним засобом «Opel Zafira», н.з. НОМЕР_1 , і був зупинений поліцією. Після зупинки поліцією було виявлено в ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння у вигляді: неприродної блідості обличчя, вираженого тремтіння пальців рук, звужених зіниць очей, які не реагували на світло, повідомлено про їх наявність ОСОБА_1 , проте останній на неодноразові вимоги поліції відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відповідно до встановленого законодавством порядку в закладі охорони здоров`я. При цьому, поліцією роз`яснено ОСОБА_1 : процедуру здійснення огляду на стан наркотичного сп`яніння; наслідки відмови водія від проходження огляду на стан названого сп`яніння в установленому законом порядку, а саме, що вказані вище дії є порушення вимог п.2.5 ПДР України та за їх вчинення передбачено притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП; роз`яснено ОСОБА_1 його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП (а.с.7).

Отже, наведені вище докази безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та об`єктивних обставин не довіряти їм немає. Підстав для висновку про недопустимість, недостовірність чи неналежність цих доказів перевіркою матеріалів не встановлено.

Пунктом 2 розділу І Інструкції визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Саме ці дискреційні повноваження поліцейського дають йому право самостійно визначати наявність чи відсутність підстав для проведення огляду водія на стан сп`яніння.

Як убачається з матеріалів провадження, в контексті наявності підстав для проведення огляду поліцією було виявлено в ОСОБА_1 такі ознаки наркотичного сп`яніння: неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Виявлені в ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення, направленні на огляд у медичний заклад і поліцією повідомлено про них ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу. Констатуванню ж наявності в ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння передував здійснений поліцейським детальний візуальний огляд ОСОБА_1 , в тому числі обличчя, стану зіниць, тремтіння пальців рук, що підтверджується даними відеозапису та свідчить про ретельну перевірку поліцією наявності в ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння. При цьому, апеляційний суд наголошує, що поліцією були виявлені в ОСОБА_3 саме ознаки цього сп`яніння, а не його перебування в стані наркотичного сп`яніння, висновок щодо якого надає лікар за результатами огляду в медичному закладі.

Проте ОСОБА_1 в порушення вимог законодавства відмовився від проходження в установленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, а, отже, з урахуванням наведених вище обставин і вимог закону, суд апеляційної інстанції не вбачає порушень у ході висування поліцією ОСОБА_1 вимог щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Посилання ж апелянта на невідсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом спростовуються даними власноруч складеної та підписаної ОСОБА_1 розписки, в якій він підтвердив факт його відсторонення поліцією від керування транспортним засобом і зобов`язався залишити припаркованим на місці зупинки автомобіль «Opel Zafira», н.з. НОМЕР_1 , до моменту прибуття тверезого водія (а.с.4).

Що стосується наявного в матеріалах справи висновку КНМП «Кременчуцька міська лікарня планового лікування планового лікування» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №700 від 12 березня 2024 року, в якому зазначено про те, що в ОСОБА_1 не виявлено ознак наркотичного сп`яніння (а.с.66), то суд апеляційної інстанції зауважує наступне.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_1 пройшов зазначений вище огляд у медичному закладі після складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення самостійно на підставі особистої заяви (за відсутності поліцейського).

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

За ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, в разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, поліцейський направляє цю особу на огляд до найближчого закладу охорони здоров`я.

Приписами п.п.7-8 розділу ІІІ зазначеної вище Інструкції передбачено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Тобто з огляду на обов`язковість проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, яке проводиться в закладах охорони здоров`я, огляд на стан наркотичного сп`яніння здійснюється лише в медичному закладі.

Отже, зазначене вище адміністративне правопорушення є закінченим з моменту відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відповідно до встановленого порядку (в закладі охорони здоров`я).

Далі за змістом п.6 розділу Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, в разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду (на стан сп`яніння) в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення.

У п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року також передбачено, що, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Таким чином, із моменту неодноразової відмови водія ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння ним було вчинено закінчене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, після чого поліцейський із дотриманням нормативних положень обґрунтовано зафіксував фактичні обставини цього правопорушення в протоколі. Тому проходження ОСОБА_1 самостійно огляду в закладі охорони здоров`я вже після закінчення вчиненого ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і, більше того, після його фіксації у відповідному процесуальному документі суб`єктом владних повноважень, не спростовує наявність у діях ОСОБА_1 події та складу вказаного вище адміністративного правопорушення.

У контексті викладеного вище апеляційний суд також зауважує, що ОСОБА_1 місцевим судом визнано винуватим і притягнуто до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, а за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що є іншою окремою формою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У силу приписів ч.1 ст.130, ч.1 ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України проходження водієм огляду на стан наркотичного сп`яніння на вимогу поліцейського відповідно до встановленого законом порядку є обов`язком водія, в той час як мотиви відмови особистого характеру від проходження цього огляду не впливають на кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

До того ж, названий вище огляд у медичному закладі здійснений із порушенням порядку такого огляду, визначеного в ст.266 КУпАП, положеннях Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), а саме без направлення і доставлення ОСОБА_1 для огляду поліцейським (проведено огляд на підставі власної заяви апелянта), а також огляд у медичному закладі й складення висновку за результатами огляду проведено без обов`язкової присутності поліцейського.

Окрім того, вимогами п.9 розділу ІІ Інструкції передбачено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

За змістом ч.4 ст.266 КУпАП огляд осіб на стан наркотичного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

У той же час, ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я з метою здійснення огляду звернувся після спливу двох годин із моменту виявлення підстав для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та навіть із моменту початку оформлення щодо нього матеріалів поліцією, тобто огляд було проведено без урахування установленого законодавством строку, а тому вказаний вище результат медичного огляду не відображає актуальних відомостей для розгляду цього провадження.

У той час час, згідно з ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП вважається недійсним.

Отже, наявність у матеріалах провадження зазначеного вище медичного висновку №700 від 12 березня 2024 року не впливає правильність оскаржуваної постанови.

Що стосується доводів адвоката з приводу того, що виражене тремтіння пальців рук є ознакою алкогольного, а не наркотичного сп`яніння, є неспроможними, оскільки відповідно до п.п.3, 4 Інструкції виражене тремтіння пальців рук віднесено до ознак як алкогольного, так і наркотичного сп`яніння.

Усупереч твердженням апелянта, зафіксовані поліцією, в тому числі в протоколі ознаки наркотичного сп`яніння, які були виявлені в ОСОБА_1 , у вигляді неприродної блідості, вираженого тремтіння пальців рук, звужених зіниць очей, які не реагували на світло, відповідають переліку ознак наркотичного сп`яніння, наведених у вказаних вище нормативних положеннях (п.п.3, 4 Інструкції).

Твердження представника, які зводяться до необхідності здійснення допиту поліцейського, який складав протокол, є необґрунтованими, так як: наявний у матеріалах справи технічний носій інформації з відеозаписами з достатньою повнотою підтверджує обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і оформлення матеріалів поліцією, цей носій та інші наведені вище докази по справі містять вичерпні й необхідні відомості для повного й усебічного розгляду справи, перевірки узгодженості, достовірності доказів; у ході судового розгляду не встановлено доцільності й необхідності проведення такого допиту з огляду на відсутність факту невідповідності дій поліцейського вимогам закону, які би ставили під сумнів правильність визнання ОСОБА_1 винуватим і накладення на нього стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП, та зважаючи на те, що з матеріалів справи не вбачається, які невідомі або ж інші відомості, що мали б значення для встановлення суттєвих обставин учиненого правопорушення й були би відсутніми в матеріалах провадження, міг повідомити поліцейський, який складав протокол. Так, поліцейський міг повідомити лише обставини, які фіксувались камерами, закріпленими на його форменому одязі та в службовому автомобілі, тобто пристроями, нерозривно з ним пов`язаними в ході фіксування обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та оформлення відповідних матеріалів щодо нього. Разоз з цим, такі відеозаписи наявні в матеріалах справи.

Водночас доводи апеляційної скарги щодо підстави й обставин зупинки автомобіля за своїм змістом не стосуюються конструктивних ознак диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, не утворюють достатню підставу для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження щодо ОСОБА_1 , адже не спростовують факт керування ним транспортним засобом і його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто, наявність у діях останнього події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної постанови й закриття провадження щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, не знайшли свого підтвердження.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 є водієм з водійським посвідченням серії НОМЕР_2 , що підтверджується даними довідки ВАП БПП у м. Кременчук УПП у Полтавській області ДПП (а.с.6).

Тому суд першої інстанції з урахуванням положень ст.23, 33 КУпАП правильно наклав на ОСОБА_1 стягнення відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.

Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Проботюка Д.М., залишити без задоволення, а постанову Крюківського районного суду м. Кременчук від 06 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду О.М. Корсун