ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Маньковського В.П. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2025 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до встановлених обставин у постанові суду, водій ОСОБА_1 12 листопада 2024 року об 11 год. 30 хв. по вул. Григорія Шияна, 231 керував автобусом «IVECO 35.10», н.з. НОМЕР_1 , який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло), та на вимогу працівника поліції під відеофіксацію відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим своїми діями порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2025 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп..

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Маньковський В.П. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати як незаконну та необґрунтовану, провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування посилається на такі обставини:

- відеозапис, який міститься в матеріалах справи не підтверджує вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки відеозапис розпочався не з моменту прибуття поліцейських на місце зупинки, а після розмови з ОСОБА_1 .

Будучи повідомленим про місце та час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та захисник Маньковський В.П. до суду апеляційної інстанції не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Як встановлено апеляційним переглядом, вказані вимоги закону при розгляді судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення були дотримані та виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №171821 від 12.11.2024 року; рапортом працівника поліції; відеозаписом місця події від 12.11.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис не підтверджує вину ОСОБА_1 , не є слушними, так як обставини вчинення адміністративного правопорушення підтверджуються сукупністю доказів, при цьому, на відеозаписі з місця події від 12.11.2024 року (11:41:09) зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, а саме у медичному закладі, разом з цим, він підписав протокол про адміністративне правопорушення, зазначив, що немає часу проходити огляд на стан сп`яніння, так як йому потрібно їхати, будь-яких зауважень не мав.

Відмова водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він відмовився пройти огляд на стан сп`яніння.

Беручи до уваги вищенаведене, доводи апеляційної скарги не можна визнати обґрунтованими, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279,280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 , інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Маньковського В.П. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2025 року залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 травня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко