справа №176/164/25
провадження №3/176/80/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 травня 2025 року Суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Павловська І.А., з участю: секретаря Ніколенко М.В., судового розпорядника Андросовича О.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника потерпілої адвоката Галасун Г.І., розглянувши матеріали, що надійшли із відділення поліції №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Жовті Води Дніпропетровської області, громадянки України, працюючої на посаді лаборанта Гідрометалургійного заводу (ГМЗ) Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

У період часу з 01 вересня 2024 року по 14 жовтня 2024 року близько о 08:00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , на 4 поверсі КЗЗСО ліцей «Перспектива» учень освітнього процесу 4-В класу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснив булінг (цькування) фізичного та психологічного характеру, а саме принижував честь і гідність малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом спричинення тілесних ушкоджень та образливих висловлювань при інших учнях, внаслідок чого завдав фізичної та психологічної шкоди здоров`ю, чим порушено ст. 150 СК України і ст. 55 Закону України «Про освіту».

Оскільки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є малолітнім, тому до відповідальності притягається його мати ОСОБА_1 .

За вищевказаним фактом, після закриття кримінального провадження постановою дізнавача сектору дізнання ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції Шумянського О.Г. від 21 грудня 2024 року, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення не визнала, при цьому наголошувала на тому, що малолітня ОСОБА_3 сама провокує інших дітей на конфлікти. Також зазначила, що ОСОБА_4 потребує більшої уваги з боку батьків.

Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_3 ОСОБА_5 та представник малолітньої потерпілої адвокат Галасун Г.І. просили притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за вчинене правопорушення її сином ОСОБА_2 . Вказували на те, що малолітній ОСОБА_2 систематично ображав малолітню ОСОБА_3 в присутності інших дітей, наносив тілесні ушкодження, через що остання почувала себе невпевнено та в результаті булінгу отримала психологічну травму.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що є класним керівником, де навчаються ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Свідок зазначила, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 раніше були дружні стосунки, проте з ініціативи ОСОБА_4 спілкування між ними припинилось. Також їй відомо, що ОСОБА_4 пропонувала ОСОБА_7 знову почати дружити, однак останній відмовився. Після цього між дітьми почала з`являтися конфліктні ситуації. При цьому свідок зазначила, що учні класу не бажають спілкувати з ОСОБА_4 , оскільки остання погано з ними веде: постійно задирається, ображає інших, показує середній палець, висловлюється нецензурною лайкою. Також вона неодноразово виявляла, що ОСОБА_4 каже не правду. Свідок зазначила, що неодноразово робила зауваження ОСОБА_4 з цього приводу. Крім того, дівчата з класі розповідали їй, що ОСОБА_4 могла зайти до туалету, упасти на підлогу та махати руками та ногами. Крім того свідок вказала, що вона жодного разу не бачила щоб ОСОБА_7 наносив ОСОБА_4 тілесні ушкодження або лаявся в її сторону. За словами свідка, за результатом проведеного службового розслідування наявність булінгу з боку однокласників відносно ОСОБА_4 встановлено не було.

Вислухавши пояснення особи, відносно якої складено адміністративний протокол, законного представника малолітньої потерпілої та її представника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Диспозиція ч. 3 ст. 173-4 КУпАП передбачає відповідальність за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років.

У п. 4 розділу І Порядку реагування на випадки булінгу (цькування), який затверджений наказом МОН України від 28 грудня 2019 N 1646 "Деякі питання реагування на випадки булінгу (цькування) та застосування заходів виховного впливу в закладах освіти" вказано, що ознаками булінгу (цькування) є систематичне вчинення учасниками освітнього процесу діянь стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, в тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, а саме: умисне позбавлення їжі, одягу, коштів, документів, іншого майна або можливості користуватися ними, перешкоджання в отриманні освітніх послуг, примушування до праці та інші правопорушення економічного характеру; словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи; будь-яка форма небажаної вербальної, невербальної чи фізичної поведінки сексуального характеру, зокрема принизливі погляди, жести, образливі рухи тіла, прізвиська, образи, жарти, погрози, поширення образливих чуток; будь-яка форма небажаної фізичної поведінки, зокрема ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, завдання ударів; інші правопорушення насильницького характеру.

Нормами ч. 1 статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про охорону дитинства" кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Дисципліна і порядок у сім`ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключаютъ приниження честі та гідності дитини.

Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, встановлюється, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, доведена наданими в справі доказами, а сама:

- вищезазначеним протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №215717 від 07 січня 2025 року;

- заявою ОСОБА_5 від 03 січня 2025 року до ювенальної превенції ВП № 5 Кап`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про

- довідкою за результатами психодіагностичної роботи з ОСОБА_3 від 21 листопада 2024 року;

- актом СМЕ № 61 від 14 жовтня 2024 року;

- протоколом допиту в приміщенні зеленої кімнати малолітньої потерпілої ОСОБА_5 від 12 листопада 2024 року;

- протоколом допиту законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_5 матері ОСОБА_5 від 12 листопада 2024 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 17 грудня 2024 року;

- заявою ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення від 21 жовтня 2024 року;

- постановою дізнавача сектору дізнання ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції Шумянського О.Г. від 21 грудня 2024 року про закриття кримінального провадження;

- протоколом батьківських зборів № 2 від 25 жовтня 2024 року;

- наказом КНЗЗСО ліцей «Перспектива» № 234 від 14 жовтня 2024 року «Про проведення розслідування щодо випадків боулінгу стосовно учениці 4-В класу ОСОБА_3 »

- наказом КНЗЗСО ліцей «Перспектива» № 135 від 26 серпня 2024 року «Про створення робочої групи для формування антибулінгової політики закладу на 2024-2025 н.р.»

- протоколом № 1 засідання комісії з розгляду випадків боулінгу в ЗЗСО «Перспектива» від 23 жовтня 2024 року;

- характеристикою учня 4-В класу КЗЗСО ліцею «Перспектива» ОСОБА_2 ;

- характеристикою учениці 4-В класу КЗЗСО ліцею «Перспектива» ОСОБА_3 ;

- медичною документацією щодо відвідування ОСОБА_8 лікаря невролога, сімейного лікаря з приводу перенесеного стресу у школі у період з вересня по жовтень 2024 року.

В судовому засіданні було досліджено відеозапис допиту потерпілої ОСОБА_3 в приміщенні Зеленої кімнати Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 12 листопада 2024 року, за участю психолога, на якому ОСОБА_3 вказала, що її ображають ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . При цьому малолітня ОСОБА_3 вказала, що ОСОБА_9 в присутності інших учніви неоднаразово її бив та словесно ображав, в тому числі із застосуванням нецензурної лайки.

Суд вважає за необхідне прийняти до уваги вище наведені пояснення, оскільки не довіряти або сумніватись в правдивості та об`єктивності пояснень малолітньої потерпілої у суду підстав немає, її пояснення є послідовними та логічними і доповнюють інші докази по справі, в тому числі пояснення учасників справи, дані ними під час розгляду справи.

Згідно характеристики КЗЗСО ліцею «Перспектива» Жовтоводської міської ради, ОСОБА_2 , 2015 року народження, навчається у 4-В класі ліцею «Перспектива» з першого класу. За час навчання зарекомендував себе як товариський учень, акуратний, доброзичливий, вразливий, але особисті інтереси завжди відстоює. Інколи потрапляє в конфліктні ситуації, які закінчуються бійкою. До доручень ставиться відповідально. Має хороші здібності по засвоєнню навчального матеріалу. Пам`ять розвинена, увага стійка, до уроків готується систематично, проте проявляє недостатній інтерес до навчання. Батьки цікавляться навчанням дитини та відповідально ставляться до її виховання.

Згідно характеристики КЗЗСО ліцею «Перспектива» Жовтоводської міської ради, ОСОБА_3 навчається у 4-В класі з першого класу. За час навчання зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована учениця. Бере активну участь у учбових процесах. В учениці домінують такі риси характеру як працелюбність, наполегливість. В колективі не користується авторитетом адже є несправедливою та під час виникнення конфлікту говорить неправдиву інформацію. Мати цікавиться навчанням дитини. На прохання вчителя завжди відкликається.

Згідно характеристики з КНЗДО (центр розвитку дитини) № 259, ОСОБА_3 відвідувала даний заклад з 22 травня 2017 року по 31 березня 2018 року. Протягом усього періоду перебування у дошкільному навчальному закладі проявила себе як спокійна, чуйна, доброзичлива дитина. Під час спілкування з дітьми проявів агресії не спостерігалося. Віолетта на заняттях була активна і допитлива. Завжди старанно виконувала доручення вихователя.

На основі проведеного психологічного обстеження дитини, згідно діагностичних даних та висновків після переходу ОСОБА_3 до іншого навчального закладу, у дівчинки не виявлено агресії, а навпаки дружелюбність, привітність. Віолетта дуже добра дитина та не вміє себе захищати. Вказаним висновком зазначено, що однокласники вчиняли булінг щодо ОСОБА_4 . Отже, дитина, навіть після зміни навчального закладу, що стало крайньою вимушеною мірою, перебуває у стані психологічної вразливості, викликаної травматичним досвідом булінгу з боку однокласників. Булінг у навчальному колективі створив для потерпілої дитини умови хронічного стресу, що негативно вплинуло на її психоемоційний стан.

Також, з листа ГУНП в Дніпропетрвоській області скерованого на адресу директора департаменту освіти та науки Дніпропетровської області Ользі Лозовій, вбачається, що в ході перевірки проведеної за заявою ОСОБА_5 за фактом вчинення булінгу відносно малолітньої доньки ОСОБА_13 було зазначено, що випадків булінгу не виявлено, незважаючи на такі факти, а саме: довідка від травматолога від 12.10.2024 року за результатами огляду ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на приймальному покої Жовтоводської міської лікарні, якою зафіксовано тілесні ушкодження 2 синці на лівому стегні та 3 синці на зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу, а також акт СМЕ №61 ОСОБА_3 , від 14.10.2024 відповідно до якого судмедекспертом встановлено, описано та підтверджено за механізмом та часом (давність 3, 5-7 днів) нанесення 3-х фактів нанесення тілесних ушкоджень однокласниками ОСОБА_4 в тому числі і що зазначені в заяві про булінг від 11.10.2024 року як такі, що нанесені протягом останнього тижня перед батьківськими зборами, що відбулися 11.01.2025 року, довідка за результатами псих діагностичної роботи з малолітньою ОСОБА_3 , від 21.11.2024 відповідно до якої за висновком дитячого психолога Центру допомоги у м. Дніпра практичного психолога було встановлено, що дитина ОСОБА_3 має ознаки травмування внаслідок випадків булінгу з боку однокласників, а саме прояви фізичної та вербальної агресії, маніпуляції у вигляді погроз, зневажливе ставлення, приниження, систематичне дій наявність порушень у психологічному стані дитини Віолетти, здійснення негативного впливу малою групою осіб, при цьому адміністрація вищезазначеного закладу не надала матеріалів перевірки розслідування щодо випадків булінгу потерпілій стороні ОСОБА_5 стосовно булінгу відносно її дитини ОСОБА_4 .

Адміністрацією закладу було зібрано свідчення учасників зборів, проведено співбесіду з батьками, які були причетні до конфлікту, проведено бесіду з дітьми класу, психологом проведені обстеження учнів та винесено рішення щодо проведення низки заходів для профілактики конфліктів між дітьми 4-В класу представниками ювенальної превенції Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Але результатів від проведеної роботи не дало жодних успіхів, малолітні правопорушники не вибачилися перед ОСОБА_4 , дитині не було створено безпечного освітнього середовища.

В наслідок чого адміністрації КЗЗСО ліцей "Перспектива" ЖМР надані рекомендації про вжиття необхідних заходів з метою створення безпечного освітнього середовича та запобіганя випадків булінгу щодо дитини ОСОБА_3 ,...

Враховуючи вищевказане щодо вчинення булінгу відносно малолітньої учениці 4-В класу ОСОБА_3 з боку однокласників ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , було прийнято рішення з метою належного реагування та протидії випадків булінгу у шкільному середовищі складання адміністративних протоколів відносно батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_16 за ст.173-4 ч.3 КУпАП та направити до суду з метою прийняття рішення згідно чинного законодавства.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винністьданоїособивйого вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст. 173-4 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Частиною 3 ст. 173-4 КУпАП встановлено відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років і тягне за собою накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до сорока годин.

Згідно ч. 2 ст. 6 СК України, малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

В процесі розгляду справи в суді було здобуто достатньо доказів та об`єктивних даних на підтвердження систематичності (повторюваності) діяння, наявності сторін - кривдника (булер), потерпілого (жертва булінгу) та спостерігачів, а також дій кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та фізичної шкоди, приниження, страх, тривога.

Враховуючи вищевикладені факти, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, доведена й повністю знайшла своє підтвердження.

У той же час, суд звертає увагу на те, що з часу закриття кримінального провадження постановою дізнавача сектору дізнання ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції Шумянського О.Г. від 21 грудня 2024 року на теперішній час минуло більш ніж чотири місяці.

Відповідно до ст. 38 КУпАП, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином, строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, на даний час закінчився.

Згідно із ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

За таких обставин, адміністративне провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, слід закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 284 КУпАП України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП, закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Інна ПАВЛОВСЬКА