запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/532/25Головуючий у 1-й інстанції Дмитрюк О.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі захисника Клострейх О.В. (в режимі відеоконференції), діючої в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Турчак Марини Валеріївни (з доповненнями) на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19 березня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Постановою судді районного суду ОСОБА_1 визнано винуватим в тому, що він 25.11.2024 року о 14 год 10 хв. по вул.Преображенській, 7 в с.Преображенка Пологівського району Запорізької області, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 , відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 визнано винуватим за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї захисник просила скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, незаконність, необґрунтованість прийнятого судового рішення.

Разом із тим, захисник вказувала про недотримання поліцейськими встановленого законом порядку виявлення ознак сп`яніння, відомості про які зазначено в матеріалах провадження. На переконання апелянта, судом першої інстанції не взято до уваги, що у ОСОБА_1 не було жодної зі вказаних ознак сп`яніння, останній поводив себе адекватно. Тому всі подальші дії працівників поліції були незаконними. Крім того, апелянт зазначила, що зміст наявного в матеріалах справи відеозапису не відображає процедуру оформлення адміністративних матеріалів та оголошення змісту протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 .

До судового засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги його було повідомлено у відповідності до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року за №28, через додаток «Viber». Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка ОСОБА_1 до суду не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за його відсутності в судовому засіданні.

Заслухавши захисника Клострейх О.В., діючу в інтересах ОСОБА_1 , яка підтримала апеляційну скаргу та наполягала на її задоволенні; перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст.280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, перевіряючи законність постановленого судом рішення, апеляційний суд виходить з того, що відповідно до наведених вимог закону суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за відмову від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто порушення ним вимоги п.2.5 ПДР України.

Однак, із таким висновком суд апеляційної інстанції не може погодитися, у зв`язку з наступним.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому "Інструкція"), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Положеннями п.1 Розділу ІІ Інструкції регламентовано, що за наявності у водія передбачених п.3 Розділу І Інструкції ознак, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Водночас приписами п.2.5 ПДР України передбачено обов`язок водія пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на вимогу працівника поліції.

Згідно наведених правових норм ключовою передумовою для проходження водієм огляду на стан сп`яніння, а відтак і для висунення вимоги поліцейського пройти даний огляд є наявність в уповноваженої особи підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. За обставин даного провадження ознак алкогольного сп`яніння.

Детально дослідивши зміст наявного в матеріалах справи відеозапису, апеляційний суд дійшов висновку, що зазначені вище вимоги законодавства щодо підстав, умов та порядку проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції не дотримано.

Адже змістом даного відеозапису об`єктивно зафіксовано, як після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , в ході перевірки його документів, працівник поліції зазначив: «Я у Вас запитую, згодні пройти медичний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки? В медичному закладі згодні пройти?» Із чим водій не погодився, після чого уповноважено особою уточнено, чи має водій пояснення та чи буде підписувати протокол про адміністративне правопорушення, оформлення якого, як слушно зазначено стороною захисту, на відеозаписові абсолютно не зафіксовано, як і не зафіксовано роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, її прав. Після чого водія було відсторонено від керування транспортним засобом (часовий інтервал 2024/11/25, 14:12:27 14:17:38).

Апеляційний суд акцентує увагу на тому, що ОСОБА_1 виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння уповноваженою особою не оголошувались. Припущення поліцейського про те, що ОСОБА_1 перебуває в стані сп`яніння поліцейським не оголошувалось.

Таким чином, працівником поліції в форматі запитання з`ясовано обставини «згоди водія пройти медичний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу» та «згоди пройти в медичному закладі», що саме пройти працівником поліції у другому запитанні не уточнювалось.

Уповноваженою особою не було повідомлено ОСОБА_1 про жодні регламентовані законом підстави вважати, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З наведеного слідує, що відеозаписом події не зафіксовано, як це прямо передбачено п.2.5 ПДР, вимоги працівника поліції до ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та передбачених законом підстав вважати, що водій перебуває у вказаному стані.

Суд апеляційної інстанції підкреслює, що така вимога працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння має бути чіткою та зрозумілою для сприйняття. Саме по собі запитання поліцейського, без оголошення ознак сп`яніння та без вимоги пройти такий огляд, не може бути розцінено як вимогу працівника поліції у розумінні п.2.5 ПДР.

Дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд зважає й на таке.

У протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 перелічено наступні ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей.

Водночас в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленні водія до закладу охорони здоров`я зазначено лише дві ознаки сп`яніння - запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, а про таку ознаку як порушення координації рухів у вказаних двох документах не йдеться.

Таким чином, єдиного та ідентичного переліку ознак алкогольного сп`яніння матеріали провадження не містять. Нібито виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , хоча й викладені поліцейськими у протоколі про адміністративне правопорушення і в доданих до нього матеріалах, проте їх перелік є різним. При цьому, водієві жодні з наведених ознак взагалі не оголошувались. Вказане дає підстави апеляційному суду для обґрунтованого сумніву у існуванні таких ознак у водія під час події, що сталася 25.11.2024 року.

Що стосується виявлення у водія почервоніння очей, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно із п.3 Розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Наведений вище перелік ознак алкогольного сп`яніння є вичерпним. Він не містить такої ознаки, як почервоніння очей.

Більш того, з наявного в матеріалах провадження відеозапису вбачається, що очі водія зблизька в полі зору нагрудного відеореєстратора не перебувають, при цьому зображення водія у кольоровому форматі є уривчастим та нетривалим (часовий інтервал 2024/11/25, 14:10:45 14:11:07). Натомість решта частина відеозапису має чорно-білий формат.

Разом із тим, з оглянутого апеляційним судом відеозапису події не вбачається очевидних ознак будь-якого сп`яніння у ОСОБА_1 , порушення координації рухів не спостерігається, його поведінка спокійна та адекватна, відповідає обстановці та не свідчить про перебування особи у стані будь-якого сп`яніння.

За наведеної сукупності обставин апеляційний суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП правопорушення, що полягає у відмові водія від проходження огляду на стан алкогольного відповідно до встановленого законом порядку.

Отже, постанова судді підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, тобто за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Турчак Марини Валеріївни (з доповненнями) задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19 березня 2025 року в цій справі щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар