Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 року м. Рівне

Справа № 570/4091/24

Провадження № 33/4815/342/25

Рівненський апеляційний суд в складі судді Ковальчук Н.М., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 05 березня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , працює сапером-оператором ВМРГ МРЧПР та ГР АРЗ СП ГУ ДСНС України в Рівненській області до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 05 березня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова є незаконна, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначає, що складені працівниками поліції адміністративні матеріали містять в собі невідповідності в найменуванні технічного приладу, яким проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння. Вважає, що результати освідування знаходяться в межах технічної похибки приладу, а тому не можуть безумовно свідчити про його перебування у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, зауважує, що через технічну несправність приладу, який був у розпорядженні працівників поліції, які його зупинили, на місце зупинки, другим екіпажем було доставлено інший прилад. При цьому, мундштук, який використовував при першій продувці газоаналізатора не був замінений і був використаний на другому приладі, що також викликає сумніви в об`єктивності результатів огляду. Разом з цим, наголошує, що наявний у матеріалах справи відеозапис з нагрудної камери працівника поліції не являється безперервним, не підтверджує факту керування ним автомобілем та не відображає об`єктивно події, які мали місце, а відтак є неналежним доказом його вини. Також зазначає, що після оформлення адміністративних матеріалів, він пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, який показав негативний результат.Просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Справа до слухання у апеляційному суді призначалась двічі: 16.05.2025 року та 28.05.2025 року, жодного разу у судове засідання ОСОБА_1 , його захисник Михайлов В. О. не з"явились. 16.05.2025 року адвокат Михайлов В. О. подав клопотання про відкладення справи, оскільки ОСОБА_1 хворіє, однак документів про перебування на лікуванні суду не надано. Клопотання суд задовольнив, відклав справу на 28.05.2025. В цей день адвокат Михайлов В. О. повторно подав клопотання про відкладення справи, оскільки ОСОБА_1 з 27.05.2025 року перебуває на території Харківської області у складі групи піротехнічних та медичних підрозділів. Суд ухвалив, проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , його захисника Михайлова В. О., оскільки жодного разу у судове засідання адвокат не з"явився, у клопотаннях про відкладення справи і в апеляційній скарзі не навів доводів про те, які саме аргументи, відмінні від аргументів адвоката, ОСОБА_1 має навести у судовому засіданні для спростування висновків суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі по тексту Інструкція).

Судом встановлено, що 28.07.2024 року о 13 год. 00 хв., в смт. Клевань, по вул. Центральна, 44, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Джета, р.н. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9(а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки т/з із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора Alcotest Drager 6820, результат огляду 0,32 проміле, що підтверджується тестом №1172 від 28.07.2024 року, актом огляду та відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Досліджений відеозапис з нагрудних відеокамер працівників поліції відображає із достатньою повнотою обставини, за яких патрульні, у відповідності до встановленого законом порядку, пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на місці зупинки автомобіля, який показав позитивний результат та відмовився від повторного огляду в медичному закладі. При цьому, у ході розмови із поліцейським, ОСОБА_1 визнав факт вживання алкогольних напоїв напередодні та не заперечував факту керування транспортним засобом.

Апеляційний суд не вбачає підстав для визнання необ`єктивними показів належним чином повіреного газоаналізатора Alcotest Drager 6820, які знаходяться поза межами технічної похибки приладу. Також на відеозаписі зафіксовано факт використання нового мундштука під час останньої продувки газоаналізатора ОСОБА_1 (файл «00000__0004A.mp4» 00:04:30-00:05:20 год.).

Не заслуговують на увагу й покликання ОСОБА_1 на невідповідності найменування газоаналізатора в адміністративних матеріалах, оскільки вказаний недолік було усунуто під час скерування місцевим судом справи до ВП №1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області для належного оформлення (а.с. 32, 33).

Крім того, наявність формальних неточностей у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для встановлення відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення, якщо винуватість такої особи підтверджується сукупністю доказів по справі.Доводи скаржника про недопустимість відеозапису з нагрудної відеокамери працівника поліції є необґрунтованими.

Наявний у справі відеозапис чітко і з достатньою повнотою відображає події, що мали місце. Порушення принципу безперервності відеозапису в певному моменті не впливає на належність і допустимість відеозапису як доказу в цілому, оскільки сторона захисту не заперечує достовірність обставин, зафіксованих на відео, не повідомила суду інших важливих для справи обставин, які залишися поза межами відеозйомки.

Належить також взяти до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення і дії посадової особи, яка їх складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 не оскаржувалися.

ОСОБА_1 не звертався із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва із питанням ініціювання проведення службової перевірки щодо неправомірних дій працівників поліції під час складення ними протоколу, зокрема, з підстав порушення порядку огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.

Покликання на результати медичного огляду, що був проведених по заяві ОСОБА_1 в КП «РОЦПЗН», не заслуговують на увагу, оскільки такий огляд було проведено поза межами порядку, який встановлений положеннями ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735.

Враховуючи наведене, апеляційний суд не вбачає обставин, які б свідчили про упередженість дій працівників поліції стосовно ОСОБА_1 та порушень під час оформлення адміністративних матеріалів стосовно нього, які б ставили під сумнів його вину у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості.

Факт вчинення вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, які повністю узгоджуються між собою.Підстав вважати їх недопустимими апеляційний суд не вбачає.

Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

Постанова суду першої інстанції є законна та обґрунтована, а тому підстави для її скасування відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, Рівненський апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Рівненського районного суду Рівненської області від 05 березня 2025 року відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Ковальчук Н. М.