ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5981/25
провадження № 3/753/3751/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Монін І.В. розглянувши матеріали, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

У С Т А Н О В И В:

До Дарницького районного суду м. Києва 26 березня 2025 року з Управління патрульної поліції у м. Києві надійшов протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до вказаного протоколу про адміністративне правопорушення від 18.03.2025 серії ЕПР1 № 274657 ОСОБА_1 06.02.2025, близько 12-49 год. перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська, керуючи транспортним засобом BMW д.н.з. НОМЕР_1 , не обрала безпечного бокового інтервалу, в результаті чого здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась в попутному напрямку. При ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження та гр.. ОСОБА_2 тілесні ушкодження. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушила вимоги п. 13.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення був повідомлений належним чином, завчасно до початку судового розгляду, за допомогою SMS-повідомлення. Клопотань про відкладення розгляду не подавала. Також дата судового засідання відображалась на веб-сайті Дарницького районного суду м. Києва в рубриці список справ, призначених до розгляду.

При цьому, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, ОСОБА_1 мала у розумні інтервали часу вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

У зв`язку з тим, що судом вживались заходи до виклику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, до суду, розгляд справи відбувся у призначений день та час за відсутності ОСОБА_1 .

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні повідомила суду, що у той день йшла з дитячою коляскою у дворі будинку, у якій перебували її немовлята (двійнята), у цей час автомобіль BMW д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , наїхав їй на ногу та порвав черевик. При цьому водій BMW навіть не зупинився, а поїхав далі. Через де-який час вона виявила вказаний автомобіль далі у дворі будинку, та виявила, що за кермом була жінка, яка вела себе агресивно. Після події навіть не вибачилась, завдану шкоду не відшкодувала.

Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступних висновків:

Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і спричиненням пошкоджень.

Відповідно до пункту 13.1 ПДР, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

У відповідності до положення ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов протии України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Отримання особою посвідчення водія та, як наслідок, набуття статусу водія як учасника дорожнього руху та права керувати транспортними засобами, одночасно є передумовою для виникнення у неї, як водія, обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність пов`язана із використанням транспортних засобів, чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави. За таких обставин, отримавши статус водія, ОСОБА_1 одночасно прийняла на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, суду надано:

-протокол про адміністративне правопорушення від 18.03.2025 року серії ЕПР1 № 274657, складений стосовно ОСОБА_1 з якого вбачається, що вона порушила вимоги п.13.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП, під час керування транспортним засобом, що призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди;

-фотографія з камери зовнішнього спостереження, яка підтверджує факт події;

-протокол огляду місця ДТП, на якому зафіксовано обставини ДТП, зокрема, відповідно до вказаного протоколу, під час ДТП опадів не було, дорожнє покриття було чистим, нерівності відсутні, сліди гальмування відсутні.

Суддя, дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, водночас керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи протокол про адміністративне правопорушення у сукупності із протоколом огляду місця ДТП, поясненнями потерпілої, суд вважає, що вони повністю доводять факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є всі підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності та накладення на неї стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

При призначенні покарання ОСОБА_1 , суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду), яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

Враховуючи особу правопорушника, конкретні обставини вчиненого нею правопорушення, а саме: відсутність щирого каяття (відповідно до письмових пояснень, які містяться у матеріалах), яке у тому числі виразилось у поведінці під час судового розгляду, а саме ігнорування виклику до суду для розгляду справи, що певним чином характеризує її особу і свідчить про відсутність розкаяння та бажання уникнути адміністративної відповідальності, не зацікавленістю у з`ясуванні стану потерпілої від ДТП, не усвідомлення суспільної небезпечності (наїзд на жінку яка рухається з дитячою коляскою), не усвідомленням того, що володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди, вважаю, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді позбавленням права керувати транспортними засобами.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості правопорушника, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 23 КУпАП, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з неї слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі ст. 124 КУпАП та керуючись ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 , на користь держави, судовий збір, в розмірі 605 (шістсот п`ять гривень) грн. 60 (шістдесят) коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: І.В МОНІН