Справа № 456/1489/25
Провадження № 3/456/688/2025
ПОСТАНОВА

іменем України

20 травня 2025 року Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бучківська В. Л. , розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, начальника групи рекрутингу військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 2 ст.172-15 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_1 , в умовах особливого періоду, з 26.02.2025 року по 01.03.2025 року, через свою недисциплінованість, небажання дотримуватись Конституції України, законів України, Військової присяги та Статутів Збройних Сил України та не сумлінне виконання службових обов`язків, використовував службовий час на власний розсуд, замість того, щоб прибути до військової частини НОМЕР_1 для виконання службових обов`язків, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.172-15 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча повідомлявся про час і місце розгляду справи, зокрема на 03.04.2025, 28.04.2025, 20.05.2025, про причини неявки суд не повідомив, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося на адресу суду 15.05.2025, з відміткою «вручено за довіреністю», тому суд вирішив розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 , що не суперечить вимогам ст. 268 КУпАП.

При цьому, слід зазначити, що в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 , в якій останній не заперечує щодо розгляду справи у його відсутності, свою вину визнає повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-15 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, вчиненого при вищевикладених обставинах повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії А7077 № 9/25, відповідно до якого військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_1 , в умовах особливого періоду, з 26.02.2025 року по 01.03.2025 року, через свою недисциплінованість, небажання дотримуватись Конституції України, законів України, Військової присяги та Статутів Збройних Сил України та не сумлінне виконання службових обов`язків, використовував службовий час на власний розсуд, замість того, щоб прибути до військової частини НОМЕР_1 для виконання службових обов`язків, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.172-15 КУпАП /а.с. 2-6/;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 07.03.2025, з яких вбачається, що 24.02.2024 відповідно до бойового розпорядження командира в/ч НОМЕР_1 , він отримав припис про вибуття з району виконання завдання до ППД в/ч НОМЕР_1 з терміном прибуття 26.02.2025. 26.02.2025 він не прибув в ППД в/ч НОМЕР_1 так як не добре себе почував, знаходився за місце проживання в м. Стрий. Про причини своєї відсутності на службі нікого не повідомляв, до медичного закладу не звертався. 01.03.2025 він прибув до розташування в/с НОМЕР_1 /а.с. 7/;

- копією рапорту начальника групи цивільно-військового співробітництва в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 01.03.2025, з якого вбачається, що 01.03.2025 о 08:20 год. дійсно під час ранкового шикування о/с ППД в/ч НОМЕР_1 був присутній начальник групи рекрутингу в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 /а.с.9/;

- копією рапорту начальника групи цивільно-військового співробітництва в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 27.02.2025, з якого вбачається, що 27.02.2025 о 08:20 год. під час ранкового шикування о/с ППД в/ч НОМЕР_1 було виявлено відсутність начальника групи рекрутингу в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 . Пошукові заходи результату не дали, на телефонні дзвінки ОСОБА_1 не відповідав /а.с.10/;

- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 07.03.2025, з яких вбачається, що 27.02.2025 о 08:20 год. під час ранкового шикування о/с ППД в/ч НОМЕР_1 було виявлено відсутність начальника групи рекрутингу в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 01.03.2025 начальник групи рекрутингу в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 був на ранковому шикуванні. Пояснити свою відсутність на службі ОСОБА_1 не зміг /а.с. 11/;

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 07.03.2025, з яких вбачається, що 27.02.2025 о 08:20 год. під час ранкового шикування о/с ППД в/ч НОМЕР_1 було виявлено відсутність начальника групи рекрутингу в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 01.03.2025 начальник групи рекрутингу в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 був на ранковому шикуванні. Пояснити свою відсутність на службі ОСОБА_1 не зміг /а.с. 12/;

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №55 від 23.02.2025, з якого вбачається, що капітана ОСОБА_1 , призначено наказом начальника Регіонального управління Сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (по особовому складу) від 10 лютого 2025 року №31 на посаду начальника групи рекрутингу штабу військової частини НОМЕР_1 /а.с.13/;

- витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №56 від 24.02.2025, з якого вбачається, що військовослужбовець ОСОБА_1 вважається таким, що припинив безпосередню участь у виконанні службових (бойових) завдань та вибув з тимчасового пункту дислокації військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 у відрядження до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 24 лютого 2025 року до особливого розпорядження з метою виконання службових обов`язків /а.с.14/;

- копією припису військової частини НОМЕР_1 від 2402.2025 №1484/81/340, з якого вбачається, що капітан ОСОБА_1 отримав припис про вибуття 24.02.2025 до ППД в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_2 . Строк прибуття 26.02.2025 /а.с.15/;

- доповіддю командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 від 01.03.2025 по факту повернення з самовільного залишення в/ч НОМЕР_1 (без зброї) капітана ОСОБА_1 /а.с.16/;

- доповіддю командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 від 27.02.2025 по факту відсутності на службі військовослужбовця капітана ОСОБА_1 /а.с.17/.

З диспозиції ч. 2 ст. 172-15 КУпАП вбачається, що адміністративна відповідальність настає за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 17, 65 Конституції України оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до п.1 частини 4 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), а також на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Відповідно до статті 26 Статуту Внутрішньої Служби Збройних Сил України, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п.2 частини 4 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Відповідно до п.3 частини 4 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Відповідно до статті 5 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний сприяти командирові у відновленні та постійному підтриманні порядку й дисципліни.

Відповідно до статті 12 Статуту Внутрішньої Служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).

Відповідно до статті 37 Статуту Внутрішньої Служби Збройних Сил України про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командиру (начальнику), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

В судовому засіданні встановлено, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 капітан ОСОБА_1 , в умовах особливого періоду, з 26.02.2025 до 01.03.2025 використовував службовий час на власний розсуд, замість того, щоб прибути до військової частини НОМЕР_1 для виконання службових обов`язків.

Статтею 64 Конституції України передбачена можливість введення в Україні воєнного або надзвичайного стану. При цьому можуть встановлюватися певні обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.

Відповідно до Указу Президента № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні запроваджено воєнний стан.

Згідно абзацу 5 ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ та організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежної та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в України, або в окремих її місцевостях або охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З врахування характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, який вину визнав, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід також стягнути судовий збір у сумі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-15 КУпАП, й накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 /шістсот п`ять/ грн. 60 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Cуддя В. Л. Бучківська