Провадження № 3/127/2677/25
П О С Т А Н О В А

22 травня 2025 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вохмінова О.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Вінницького районного Управління поліції ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч. 1 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож.: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 669982 від 18.04.2025 року вбачається, що 18.04.2025 року о 15.50 год. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинив психологічне насильство до своєї матері ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурною лайкою, погрожував, чим спричинив шкоду психічному здоров`ю (підвищився тиск, побоювання), чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву (а.с. 11) про розгляд справи у його відсутності. Зазначив, що вину визнає, розкаюється у вчиненому.

В судовому засіданні 22.05.2025 року ОСОБА_2 суду пояснила, що з 22.04.2025 року її син ОСОБА_1 мобілізований. 18.04.2025 року між нею та сином сталась сварка. Після сварки вони з сином помирились. Просила суд закрити справу за малозначністю.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідальність за частиною 1 ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Конфлікт: особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

При цьому, психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії чи бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку третіх особі, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, а також фізичне насильствоце форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, мордування тощо, тобто таке фізичне насильство, яке не підпадає під дії КК України.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено: орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно протоколу прийняття заяви та письмових пояснень ОСОБА_2 , вона просила прийняти міри до її сина ОСОБА_1 , який 18.04.2025 року приблизно о 15.50 год. по АДРЕСА_2 , вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

Ризик вчинення домашнього насильства 18.04.2025 року визначено як низький.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП доведена усними та письмовими поясненнями ОСОБА_2 , зібраними у справі доказами.

Враховуючи, що конфлікт, який виник між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одразу був вирішений, сторони помирились, потерпіла наполягала на закритті провадження у справі, суд дійшов висновку про малозначність вчиненого правопорушення, тому вважає необхідним звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 283-284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП при малозначності скоєного правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі № 127/12549/25 - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти діб.

Суддя: