Справа № 283/606/25
Провадження №3/283/394/2025
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2025 року м. Малин

Суддя Малинського районного суду Житомирської області Хомич Валентина Миколаївна, за участю особи, відносно якої складено протокол - ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліціїпро притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2025 року о 13 год. 45 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Skoda», д.р.н. НОМЕР_2 , поблизу с. Пиріжки Коростенського району Житомирської області, при виїзді на перехрестя з а.д. М-07 (107 км 850 м автодороги) в порушення п.16.12 ПДР України, не надав переваги в русі автомобілю «Volvo», д.р.н. НОМЕР_3 з напівпричепом «Novatrail», д.р.н. НОМЕР_4 , який рухався з правого боку та здійснив з ним зіткнення, після чого останній транспортний засіб відкинуло в сторону, в автомобіль «Nissan», д.р.н. НОМЕР_5 , який надавав перевагу в русі іншим транспортним засобам. Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину не визнав, звернувся до суду із письмовими запереченнями, в яких просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, з тих підстав, що адміністративні матеріали складені відносно нього з порушенням вимог нормативно-правових актів та не відповідають дійсним обставинам події. Зокрема, зазначив, що оглядовість перехрестя в місці події є дуже поганою, через це він не бачив транспортний засіб, який рухався по автодорозі. Це перехрестя має підвищену аварійність. Швидкість автомобіля «Volvo» не відповідала ПДР України, оскільки водій мав бачити, що попереду перехрестя з світлофором та відповідно зменшити швидкість руху, чого він не зробив. Саме водій автомобіля «Volvo» допустив зіткнення з його автомобілем, а не навпаки, що є свідченням того, хто саме допустив порушення ПДР.

Допитаний в свідок ОСОБА_2 надав показання про те, що того дня він рухався з напрямку м. Малин в напрямку м. Коростеня, під`їхавши до дороги Київ-Ковель, зупинився, з іншої сторони, навпроти нього, зі сторони с. Недашки в сторону м. Малина рухався автомобіль «Шкода». З лівої сторони від нього, з м. Коростеня в напрямку м. Києва рухалося три вантажних автомобілі. Після того, як проїхала перша вантажівка, водій автомобіля «Шкода» раптово вирішив проскочити. Помітивши його, друга вантажівка почала різко гальмувати, гальмівний шлях був близько 20 м, але все рівно відбулось зіткнення в правий бік автомобіля «Шкода». Після зіткнення автомобіль «Шкода» розвернуло та викинуло на середину перехрестя. Вантажний автомобіль, здійснюючи екстрене гальмування, зачепив бампер його автомобіля «Ніссан». ДТП відбулася через порушення ПДР водієм автомобіля «Шкода», оскільки він перетинаючи перехрестя, не зупинився біля відповідної лінії дорожньої розмітки, щоб переконатись у безпечності подальшого руху, а відразу виїхав на проїзну частину дороги Київ-Ковель, на смугу для руху в напрямку м. Коростень. Поки на цій полосі руху транспорту не було, він стояв, а коли до нього став наближатись автомобіль зі сторони м. Києва, він, замість того, щоб здати назад та звільнити полосу для руху, вирішив проскочити між вантажівками, які рухались на Київ. Видимість ділянки дороги, де сталася ДТП, в обох напрямках була не обмежена, а враховуючи те, водій автомобіля «Шкода» передньою частиною автомобіля виїхав на проїзну частину дороги Київ-Ковель, не бачити вантажних автомобілів, які рухались з боку м. Коростеня водій автомобіля «Шкода» просто не міг. Свідок обстановку на місці ДТП відобразив на схемі, яку просив приєднати до матеріалів справи. Також свідок зауважив, що поведінка водія автомобіля «Шкода» після ДТП була агресивною та неадекватною. На місце події прибув командир водія автомобіля «Шкода», який зазначив, що таку поведінку його підлеглий допускає не вперше.

Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 за №262868 від 05.03.2025;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, в які зафіксовано розташування транспортних засобів після ДТП, з прив`язками до сталих орієнтирів;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , які він підтвердив у судовому засіданні, будучи допитаним в якості свідка;

- письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_3 , в яких він вказав, що рухаючись по трасі Коростень-Київ, під`їжджаючи до перехрестя, помітив на другорядній дорозі зліва, чорний автомобіль, а з правої другорядної - сіре авто. Темне авто, проігнорувавши ПДР, виїхало на перехрестя. Він просигналив звуковим сигналом та застосував екстрене гальмування. Ударивши темне авто вантажівку відкинуло вправо, де він по дотичній зачепив сіре авто;

- рапортом поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Житомирській області ДПП ст. сержанта Іллі Ляшука, в якому вказано, що відстань від автомобіля «Skoda» до прив`язки становить 7,1 м.

Вислухавши ОСОБА_1 , допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він своїми діями, які виразились у порушенні п. 16.12 ПДР України, допустив ДТП, в результаті якої транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками.

Так, п. 16.12 ПДР України передбачає, що на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

Суд, враховує, що подія відбулася на перехресті нерівнозначних доріг: головної - автодороги М 07 Київ-Ковель-Ягодин, та другорядної - автодороги Т0608, на якому ОСОБА_1 мав виконувати вимоги п. 16.11 ПДР України, тобто повинен дати дорогу усім транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

В той же час, суд самостійно не здійснює перекваліфікацію та не відшукує докази винуватості, а тому розглядає справу у межах пред`явленого обвинувачення на підставі наданих на дослідження суду доказів.

Так, судом встановлено та не заперечується ОСОБА_1 , що він здійснював переїзд перехрещення доріг з напрямку с. Недашки в напрямку м. Малин. Іншим учасником ДТП був вантажний автомобіль під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався по автодорозі М07 з напрямку м. Коростеня в напрямку м. Києва. Враховуючи фактичні обставини, встановлені судом, вантажний автомобіль по відношенню до автомобіля ОСОБА_1 наближався до перехрестя з правої сторони та мав перевагу у русі, відтак ОСОБА_1 зобов`язаний був утриматись від руху через перехрестя, забезпечивши вантажівці безперешкодний проїзд перехрестя.

При цьому, як зазначив свідок ОСОБА_2 , водій автомобіля «Skoda» ОСОБА_1 виїхав на перехрестя безпосередньо перед вантажним автомобілем, не надавши вказану автомобілю переваги у русі, хоч міг і зобов`язаний був це зробити в тій дорожній обстановці. Зіткнення автомобілів відбулося на перехресті, у смузі руху автомобіля «Volvo» під керуванням ОСОБА_3 .

Таким чином, на думку суду, ОСОБА_1 , розпочавши рух перетину перехрестя, не переконався в тому, що не створить небезпеки чи перешкод и іншому водію, який наближався до перехрестя праворуч, чим порушив п. 16.12 ПДР України. З огляду на викладене, суд вважає, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП - порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Доводи ОСОБА_1 про неналежне оформлення матеріалів працівниками поліції, аварійно небезпечне місце події, недотримання швидкісного руху іншим учасником ДТП, на висновки суду не впливають, оскільки не спростовують факту порушення ОСОБА_1 правил проїзду нерегульованого перехрестя, що призвело до створення аварійної ситуації та пошкодження транспортних засобів.

Із матеріалів справи не встановлено обставин, що виключали б адміністративну відповідальність ОСОБА_1 .

Наведені докази, на переконання суду, є належними, допустимими та достовірними.

Обставин, що обтяжують або пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, під час судового розгляду справи не встановлено.

На підставі викладеного суд вважає, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу, а також відповідно до ст. 40-1 КУпАП стягнути з нього судовий збір.

Керуючись ст. 124, 221, 283, 284 ч.1 п.1, 285, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягувач: Малинський районний суд Житомирської області, , місце знаходження: 11601, Житомирська область, Коростенський район, місто Малин, площа Соборна, 8.

Штраф належить стягнути на наступний рахунок:

UA0006001, отримувач коштів: ГУК у Житомир обл/Житомир обл/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37976485, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300 «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Судовий збір належить стягнути на наступний рахунок:

UA0026001, отримувач коштів:ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, в установу банку України не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення копії постанови суду, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу та судового збору у вказаний термін, постанова буде направлена до органу державної виконавчої служби для організації примусового виконання в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у випадку примусового виконання даної постанови, з правопорушника підлягає стягненню штраф, визначений даною постановою, у подвійному розмірі у сумі 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Житомирського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту її винесення.

Суддя В. М. Хомич