Справа № 215/1926/25
ПОСТАНОВА
27 травня 2025 року м. Кривий Ріг
Суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Квятковський Я.А. розглянувши матеріали, які надійшли з ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України; зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;
за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП,-
Згідно протоколу 10.03.2025 року приблизно о 01:00 годин в буд. №9 по вул. Люблінська в Тернівському районі м. Кривого Рогу гр. ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння вчинив дії психологічного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , а саме вчинив сварку, кричав,ображав, виражався не цензурною лайкою, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої та скоїв домашнє насильство, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 173-2 КУпАП.
ОСОБА_1 до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, в т.ч. протокол про адміністративне правопорушення від 17.03.2025 року (а.с.3), рапорти (а.с.5,6,7,11), заяву (а.с.6), форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства (а.с.9-10), повідомлення (а.с.12,13) суд дійшов такого висновку.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Частиною 3 ст. 173-2 КУпАП, передбачена відповідальність за дії, вчинені особою, яка повторно протягом року була піддана адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, а саме: за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення .
До предмету доказування по вказаній категорії справ входить крім факту домашнього насильства також факт притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1,2 ст.173-2 КУпАП протягом року.
Всупереч вказаним положенням закону поліцейським не надано до суду жодного доказу щодо накладення стягнення на ОСОБА_1 за ч.1,2 ст.173-2 КУпАП протягом 2024-2025 р.р.
Частиною другою статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі Аллене де Рібемон проти Франції від 10 лютого 1995 року підкреслив, що принцип презумпції невинуватості порушується, «якщо суд оголосить обвинуваченого винним, коли його вина не була попередньо доведена».
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia), заява № 926/08, пункти 51-84, від 20 вересня 2016 року, суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.173-2 ч.3 КУпАП слід закрити, у зв"язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням викладеного , керуючись ст.ст. 247 ч.1 п. 1, 284 КУпАП, суддя
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.3 КУпАП закрити на підставі ч. 1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу правопорушення.
Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, прокурором та потерпілим, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

СУДДЯ: