ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/1646/25

провадження № 3/0285/1006/25

29 травня 2025 року м. Звягель

Суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О.,

при секретарі судового засідання Клечковській М. М.,

з участю:

особи, відносно якої складено протокол, ОСОБА_1 ,

адвоката Купця Л. П.,

потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов

від Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області

за ч.2 ст.173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення

відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 ,

уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 ,

пенсіонера,

ВСТАНОВИЛА:

До суду 26.03.2025 надійшов протокол, згідно якого ОСОБА_1 21.02.2025, близько 20 год, перебуваючи за місцем проживання своєї співмешканки ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 вчинив з нею сварку, виказував слова образ та погроз, чим порушив заходи термінового заборонного припису АА №508044 від 21.03.2025.

Окрім цього 22.03.2025, близько 00:07 год ОСОБА_1 , перебуваючи по АДРЕСА_2 вчинив психологічне домашнє насильство відносно співмешканки ОСОБА_2 , висловлював слова образ та погроз, чим порушив терміновий заборонний припис АА №508044 від 21.03.2025.

Враховуючи те, що відносно ОСОБА_1 складено 2 протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, які взаємопов`язані, вважаю за можливе об`єднати справи в одне провадження. Це відповідатиме принципу процесуальної економії та виключить можливість винесення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень. Розгляд справ по суті не розпочинався, а тому спільний їх розгляд буде доцільним та дозволить більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав своєї вини в інкримінованих йому правопорушеннях, мотивуючи тим, що жодного насильства відносно ОСОБА_2 не вчиняв, а про існування винесеного відносно нього заборонного припису взагалі не знав, копію його не отримував, з його змістом не знайомився.

Не заперечив, що 21.03.2025 після роботи прийшов додому до ОСОБА_2 , з якою приблизно рік мешкав без укладення офіційного шлюбу. Хотів зрозуміти, чому вона напередодні від нього пішла до іншого чоловіка та з`ясувати стосунки між ними, однак не мав наміру спричинити їй будь-яку шкоду, ні психологічну, ні фізичну. Між ними мала місце бесіда, без жодних сварок чи бійок, однак ОСОБА_2 викликала поліцію, яку дочекався та відносно нього були оформлені якісь матеріали.

Адвокат за дорученням зазначив, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 був вручений терміновий заборонний припис серії АА №508044 від 21.03.2025, та відповідно, що він знав про його існування, а тому вважає, що відсутні підстави для його притягнення до адміністративної відповідальності за його порушення.

Допитана ОСОБА_2 пояснила суду, що ОСОБА_1 21 та 22.03.2025 приходив до неї додому, ображав її, погрожував, внаслідок чого вона неодноразово викликала поліцію.

Заслухавши пояснення присутніх, дослідивши матеріали справи, приходжу висновку про закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Одним із завдань КУпАП є охорона прав і свобод громадян; ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів (п.1 ст.247 КУпАП України).

За невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст.173-8 КУпАП.

У підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому порушень до матеріалів справи, окрім самих протоколів про адміністративне правопорушення ВАВ №039177 від 21.03.2025 та ВАВ №039004 від 22.03.2025,було додано:

рапорт про опрацювання заяви від 21.03.2025 про отримання зі служби 102 повідомлення від ОСОБА_2 про вчинення домашнього насильства її колишнім співмешканцем 21.03.2025 о 20:14 год;

рапорт про опрацювання заяви від 22.03.2025 про отримання зі служби 102 повідомлення від ОСОБА_2 (анонімно) про вчинення домашнього насильства її колишнім співмешканцем 22.03.2025 о 00:07 год;

протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від потерпілої ОСОБА_2 22.03.2025 та її письмові поясненнями, в яких вона повідомила про вчинення відносно неї психологічного та фізичного домашнього насильства її колишнім співмешканцем.

Разом з тим, зазначені документи можуть свідчити про вчинення домашнього насильства, проте не невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Терміновий заборонний припис стосовно кривдника це спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається поліцією як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства (ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Відповідно до ст.25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Згідно долученого термінового заборонного припису АА №508044 від 21.03.2025 ОСОБА_1 заборонено строком на 10 діб входити та перебувати в місці проживання постраждалої особи та в будь-який спосіб контактувати із нею. Однак доказів про те, що ОСОБА_1 було відомо про винесений відносно нього терміновий заборонний припис 21.03.2025, матеріали справи не містять.

Обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

При наявності певної неповноти чи суперечностей, суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді.

У наданих протоколах наведена констатація абстрактного факту порушення заборонного припису. Втім, такий формальний та спрощений підхід при його складенні є абсолютно неприпустимим, а обвинувачення слід визнавати неконкретним, таким, що порушує право особи на захист.

Так, протокол є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Обставини, зазначені у протоколі, повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні. Відтак, протокол не є доказом вини особи у вчиненні порушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності будь-яких інших доказів не є беззаперечним доказом вини особи, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи і не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який передбачає співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій.

Допущені порушення під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення унеможливлюють повний, всебічний та об`єктивний розгляд справи та прийняття законного судового рішення.

Беручи до уваги приписи ст.62 Конституції України про те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що у справі відсутні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.173-8 КУпАП, тому справу слід закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.9, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Справу №285/1646/25 (провадження № 3/0285/1006/23) про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-8 КУпАП

об`єднати зі справою №285/1649/25 про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.2 ст.173-8 КУпАП,

присвоївши справі №285/1646/25 (провадження № 3/0285/1006/23).

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-8 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги на неї через Звягельський міськрайонний суд до Житомирського апеляційного суду протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя О. О. Літвин