Справа № 717/1198/25
Номер провадження 3/717/736/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року селище Кельменці

Суддя Кельменецького районного суду Чернівецької області Телешман О.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП громадянина ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , -

ВСТАНОВИВ:

03.05.2025 року о 14 годині 35 хвилин на дорозі сполученням село Ленківці селище Кельменці ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Ваз 210994» д.н.з. НОМЕР_2 та в порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 неодноразово викликався до суду в порядку, встановленому КУпАП. Судом вжито всіх можливих заходів, передбачених для повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, зокрема встановлено адресу фактичного місця проживання та адресу зареєстрованого місця, на які направлялися судові повістки.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ№127076 від 03.05.2025 року та відеозаписом, доданим до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, яким частково підтверджуються факти та обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема підтверджуються обставини вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зокрема в протоколі зазначено, що дії ОСОБА_1 полягають в порушення п.2.5 ПДР України, проте у протоколі не зазначено, що дане правопорушення вчинено повторно протягом року після накладення на нього стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ст.130 КУпАП.

Суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення і згідно КУпАП не повноважний виходити за його межі.

За змістом ст. ст. 251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є актом обвинувачення і повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП, при цьому суд не має права брати на себе функцію обвинувачення та у будь-який спосіб конкретизувати зміст обвинувачення, вказаного у протоколі, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу, що слідує з загальних засад судочинства, закріплених у ст. 129 Конституції України.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Діючим законодавством передбачено, що судовий розгляд проводиться лише в межах обвинувачення, яке міститься у протоколі про адміністративне правопорушення і встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, забезпечує для неї можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Разом з тим, неконкретність обвинувачення не тільки не дозволяє особі, яка притягується до адміністративної відповідальності належним чином організувати ефективний захист своїх інтересів, а й позбавляє суд належним чином перевірити твердження органу, який склав протокол, про вчинення особою адміністративного правопорушення.

У своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Так, з урахуванням положення ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» рішення від 30.05.2013 та «Карелін проти Росії» рішення від 20.09.2016, у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципи рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, в фактично судом).

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене вище, зважаючи на неможливість суду виходити за межі обвинувачення та погіршувати становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважаю, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, та інші обставини справи.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу передбаченого санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортним засобом.

Керуючись ст.ст.280,283,284 КУпАП суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подається до Чернівецького апеляційного суду через Кельменецький районний суд.

С У Д Д Я: