Справа № 524/5363/25
Провадження 3/524/1933/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2025 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Пальчик Оксана Олександрівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 21.04.2025 року серії ВАД № 399734, зазначено, що 21.04.2025 року о 18 години 54 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 гр. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно співмешканки гр. ОСОБА_2 , а саме: вкусив за руку, чим завдав фізичного болю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Самойленко М.О. в судове засідання не з`явились, просили розглядати справу за їх відсутності, про що подали письмове клопотання.

Окрім цього, захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Самойленко М.О. подав до суду письмове клопотання, в якому просив провадження у справі про адміністративне правопорушення № 524/5363/25 відносно ОСОБА_1 , закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

До суду надійшла заява потерпілої ОСОБА_2 про відсутність претензій до ОСОБА_1 , просила суд закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Вимогами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

Об`єктивна сторона правопорушення в даній ситуації виражається в умисному вчиненні будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

При цьому слід зазначити, що конфлікт - це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями. Конфлікт не містить вище перелічених ознак насильства. Ескалація конфлікту може призвести до насильства, але не кожний конфлікт є домашнім насильством.

Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин, але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

Згідно правової позиції, зазначеної в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.01.2020 року, справа № 545/744/19, факт сварок і непорозумінь між подружжям на побутовому ґрунті, свідчить про наявність конфлікту між колишнім подружжям та не підтверджує факт вчинення особою саме домашнього насильства.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Нормами ст. 278 КУпАП на орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, у тому числі суд першої інстанції, покладений обов`язок на стадії підготовки справи для розгляду перевірити питання правильності складання протоколу та інших матеріалів справи.

Приписами статті 256 КУпАП визначено, що протокол про адміністративне правопорушення повинен містити, серед іншого, суть адміністративного правопорушення.

Зміст правопорушення, викладеного в протоколі щодо ОСОБА_1 , не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не містить всіх ознак об`єктивної сторони даного правопорушення, а також в ньому не зазначено вид насильства та яка саме шкода завдана потерпілій.

Окрім того, як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема із пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , їх дії не були умисними, а мали характер самозахисту, при чому це вказано в письмових поясненнях обох сторін, тобто дії ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_2 не були умисними, а були проявом захисту від подряпин обличчя. Сам конфлікт мав причини для виникнення, не носив систематичного характеру та не супроводжувався образами, погрозами тощо, тобто ситуація між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не має нічого спільного із домашнім насильством, а є непорозумінням між чоловіком та жінкою.

Положеннями ст. ст. 251 та 252 КУпАП регламентовано, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суду не було надано жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення, яке йому інкримінується. Адже, потерпіла підтвердила, що між ними інколи виникають конфлікти, але вони не носять систематичного характеру та не супроводжуються фізичним чи психологічним насильством.

Жодних даних про погрози, позбавлення матеріальних благ, житла чи вчинення інших дій не встановлено. Як і не надано суду жодних доказів про завдання шкоди потерпілій ОСОБА_2 .

В матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 будь-яких умисних діянь, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, з урахуванням наведеного, суд дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а тому відповідно п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 245, 247, 268, 283, 284, 287, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскарженою до Полтавського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Оксана ПАЛЬЧИК