ПОСТАНОВА

Іменем України

№ 610/1223/25 № 3/610/339/2025
м. Балаклія28 травня 2025 року

Суддя Балаклійського районного суду Харківської області Стригуненко Володимир Миколайович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний Лиман Донецької області, проживаючого: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 838738 від 11.04.2025 ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що:

«11.04.2025 о 21.20 год на автодорозі Харків-Зміїв-Балаклія-Гороховатка 73 км гр. ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_2 , не маючи права керування таким видом транспортного засобу, чим вчинив повторно протягом року адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, 25.09.2024 був притягнутий до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП постановою ЕНА № 3127308, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР».

ОСОБА_1 про час і місце судового розгляду повідомлений за номером телефону, зазначеним у матеріалах справи (а.с. 3, 5), про що свідчить телефонограма від 23.05.2025 (а.с. 17). Також належним чином викликався для розгляду справи про адміністративне правопорушення шляхом направлення рекомендованим листом повістки про виклик за вказаною у Протоколі адресою місця проживання, однак повістку поштою не отримав (а.с. 15-16), про зміну адреси перебування суд не повідомляв, в судове засідання не прибув.

Таким чином, судом були вжиті заходи для забезпечення його права на участь у судовому засіданні. Проте його відсутність відповідно до ст. 268 КУпАП не перешкоджає розгляду справи. Тому вважаю можливим розглянути справу за його відсутності, зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі в розгляді справи. Письмових пояснень, заперечень не надано.

Виходячи зі змісту ст. 7, 245, 279, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі, після його складання особа вважається притягнутою до адміністративної відповідальності. Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повинен чітко відповідати приписам ст. 256 КУпАП, особливо в частині викладення фабули правопорушення, яка, як зазначено вище фактично є обвинуваченням.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд, згідно загальних засад судочинства.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Суд не може перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ. Суд також й не може змінювати суть «обвинувачення», викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення.

На підтвердження обвинувачення до суду надано протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього: рапорт поліцейського від 11.04.2025; відеозаписи, що містяться в матеріалах справи на CD-R диску; копія постанови поліцейського серії ЕНА № 3127308від 25.09.2025, якою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП; копія постанови серії ББА № 635400 від 11.04.2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_1 ; копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , згідно з яким власником автомобіля «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_2 ; письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких підтвердив керування автомобілем без посвідчення водія, зазначивши, що його ніколи не отримував.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані ч. 5 ст. 126 КУпАП, якою передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

В протоколі вказано, що ОСОБА_1 повторно протягом року керував автомобілем, не маючи права керування таким транспортним засобом, що було встановлено поліцейським та про що також вказував у своїх письмових поясненнях сам ОСОБА_3 , однак цих відомостей не достатньо.

Належним доказом обвинувачення про відсутність у ОСОБА_1 права керування транспортним засобом є відомості з Єдиного державного реєстру компетентного органу сервісного центру МВС.

Натомість цього доказу не надано, а лише рапорту поліцейського та визнання ОСОБА_1 відсутності у нього такого права недостатньо, і це не звільняє від доказування обставин правопорушення і його винуватості.

Отже обвинувачення є недоведеним, а недоведена вина дорівнює доведеній невинуватості.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Наявність обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення ЄСПЛ, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series А заява № 25).

Між тим відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33-35, 38, 252, 247, 280, 284-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя Стригуненко В.М.