ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/24/25 Номер провадження 33/814/602/25Головуючий у 1-й інстанції Романенко О. О. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. Полтава

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,

за участю секретаря Дороженка Р.Г.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 28 квітня 2024 року,

ВСТАНОВИВ :

Постановою судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 28 квітня 2024 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 , маючи військове звання майор, будучи військовою посадовою особою ЗСУ, після звільнення з посади старшого офіцера відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія ЗУ «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, тобто після встановленого терміну декларування (не пізніше 17.03.2024), а саме лише о 08:12 год. 24.12.2024 подав на офіційний веб сайт НАЗК декларацію особи, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч. 4 ст. 38 КУпАП.

Не заперечуючи факт несвоєчасного подання декларації при звільненні, вказує, що НАЗК в разі виявлення несвоєчасного подання декларації має письмово повідомити суб`єкта про факт такого неподання, який протягом 10 днів має подати декларацію. Натомість він не отримував такого повідомлення.

Звертає увагу, що суд несправедливо застосував до нього максимальний розмір штрафу, незважаючи на визнання ним свої вини у несвоєчасному поданні декларації.

Вважає, що на час ухвалення судового рішення сплинув строк його притягнення до відповідальності, оскільки факт неподання декларації було виявлено 17.09.2024 під час проведення планової перевірки, протокол складено 08.01.2025, а справу розглянуто 28.04.2025, тобто поза межами 6-ти місячного строку притягнення до відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши думку ОСОБА_1 , приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен повно, всебічно, й об`єктивно дослідити всі обставини справи і встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Висновок суду щодо вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за обставин, викладених в постанові, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку, а саме: протоколом №11 про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією від 08.01.2025, рапортом начальника 1-го сектору УСР в Полтавській області ДСР Національної поліції України, повідомленнями Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, Північного відділу з питань запобігання та виявлення корупції, особистими поясненнями притягнутого та іншими матеріалами.

Також суд дійшов висновку про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в максимальному розмірі передбаченому ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме в сумі 1700 грн.

Апеляційний суд не в повній мірі погоджується з вказаними висновками місцевого суду.

Не заперечуючи факт несвоєчасного подання декларації, ОСОБА_1 вказує про необґрунтоване покладання на нього максимального стягнення за скоєне правопорушення та закінчення на момент розгляду справи строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбачені ч. 4 ст. 38 КУпАП.

Відхиляючи доводи скарги щодо закінчення строку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтею 51 та частинами третьою - шостою статті 164-14, статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Матеріалами справи доводиться та встановлено судом, що Північним відділом з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України, як уповноваженим органом, під час проведення планової перевірки ІНФОРМАЦІЯ_2 та підпорядкованих йому районних ТЦК та СП щодо дотримання посадовими особами антикорупційного законодавства було виявлено факт неподання старшим офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи майором ОСОБА_1 декларації при звільненні (дата звільнення 16.02.2024).

22.11.2024 Північним відділом з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України було направлено повідомлення за № 288 для прийняття рішення та вжиття заходів згідно чинного законодавства до Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оброни Центрального регіону, яке отримано прокуратурою 27.11.2024.

18.09.2024 за вих. № 10/2441 ІНФОРМАЦІЯ_3 було повідомлено НАЗК про факт неподання декларації ОСОБА_1 при звільненні.

04.12.2024 Полтавською спеціалізованою прокуратурою у сфері оброни Центрального регіону матеріали повідомлення Північного відділу з питань запобігання та виявлення корупції МО України направлені до Управління стратегічних розслідувань в Полтавській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України для вжиття заходів у межах компетенції, які були отримані 11.12.2024.

Під час перебування матеріалів перевірки в УСР у Полтавській області ДСР НПУ, тобто починаючи з 11.12.2024, ОСОБА_1 було подано декларацію при звільненні 24.12.2024 о 08:12.

Вказаний факт не заперечується останнім, який в апеляційній скарзі пояснив, що декларація була ним подана після телефонного дзвінка працівника УСР в грудні 2024 року, який повідомив про неподання ним декларації за період, що не охоплював раніше подані декларації.

Факт несвоєчасного подання декларації було встановлено працівниками УСР у Полтавській області ДСР НПУ за результатами пошуку документів на офіційному веб-сайті НАЗК 08.01.2025 о 10:49 та в цей же день за участю декларанта було складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією.

Процес виявлення адміністративного правопорушення є триваючим і вимагає встановлення уповноваженими суб`єктами ряду обставин його вчинення, зокрема, наявності чи відсутності поважних причин не подання такої декларації, як обов`язкової ознаки об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В даному випадку, момент виявлення порушення не можна ототожнювати з часом складення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки останній є засобом не виявлення, а фіксації правопорушення та відповідно підставою для притягнення особи до відповідальності.

Факт виявлення порушення це окрема подія, яка завжди передує складанню протоколу про вчинення порушення.

У законодавстві чітко не визначено, що є моментом виявлення правопорушення, тоді як судова практика послідовно пов`язує цей момент з днем виявлення правопорушення саме органом, який уповноважений на складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, як початкового етапу процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності. Днем виявлення правопорушення слід вважати день, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення (постанова Верховного Суду від 28.02.2019 в справі №149/2498/17).

Згідно роз`яснень Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 09.04.2021 №1089/0/2-21 виявлення адміністративного правопорушення - це установлення наявності підстав адміністративної відповідальності за його вчинення, тобто всіх об`єктивних та суб`єктивних ознак відповідного складу правопорушення. Обов`язок установлення вказаного факту, а також його документування, має особа, уповноважена у складати протоколи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією. Окрім того, така особа у різні періоди часу може отримувати різну інформацію про події та факти, що мають відношення до вчинення адміністративного правопорушення (збір документів, інформації, відібрання пояснень, тощо). Висновок про те, що виявлене правопорушення, пов`язане з корупцією як сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, особа, уповноважена складати протокол про таке правопорушення, робить виключно шляхом оформлення та підписання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Таким чином, датою виявлення вчиненого правопорушення слід вважати день складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто 08 січня 2025 року, оскільки на момент складання протоколу були зібрані усі необхідні докази, що в сукупності свідчать про наявність ознак складу правопорушення, та існувала можливість вручити вказаний протокол особі, виконавши дії, визначені ч.ч. 2-4 ст. 256 КУпАП, а отже строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч. 4 ст. 38 КУпАП, не закінчились.

Також в цьому випадку заслуговує на увагу вказівка закону щодо можливості притягувати особу до відповідальності за скоєне корупційне правопорушення в межах дворічного строку з часу його скоєння.

Разом з цим слушними є доводи апелянта щодо накладення на нього максимального адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 1700 грн.

Так, ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто вказаною нормою закону передбачено накладення стягнення в розмірі від 850 грн до 1700 грн.

Накладаючи стягнення в максимальному розмірі 1700 грн. штрафу, місцевий суд виходив з часткового визнання правопорушником своєї вини, поведінки останнього під час скоєння та після правопорушення, відсутність пом`якшуючих обставин по справі.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду.

За змістом ст. 34 КУпАП обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються щире розкаяння винного. Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Враховуючи визнання своєї вини у несвоєчасному поданні декларації, скоєння вказаного правопорушення вперше, відсутність будь-яких негативних наслідків для держави та суспільства, не встановлення по справі обтяжуючих відповідальність правопорушника обставин, апеляційний суд вважає необґрунтованим накладення судом першої інстанції штрафу в максимальному розмірі, в зв`язку з чим постанова суду в цій частині підлягає зміні, шляхом зменшення накладеного на ОСОБА_1 розмірі штрафу з 1700 грн. до 850 грн.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 28 квітня 2024 року в частині накладення адміністративного стягнення змінити, зменшивши накладений на ОСОБА_1 штраф з 1700 грн. до 850 грн.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Обідіна