Справа № 304/1058/25 Провадження № 3/304/622/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., з участю секретаря судового засідання Галас Т.Ю., прокурора Маханця В.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли із Закарпатського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Новоселиця Перечинського району Закарпатської області, мешканця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , колишнього поліцейського взводу № 2 роти № 2 (з обслуговування м. Ужгорода) батальйону управління патрульної поліції в Закарпатській області, оператора ТОВ «Ядзакі Україна», українця, громадянина України,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , обіймаючи посаду поліцейського взводу № 2 роти № 2 (з обслуговування м. Ужгорода) батальйону управління патрульної поліції в Закарпатській області, а отже будучи відповідно до пп. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 вказаного Закону, припинивши згідно з наказом начальника ДПП НП України від 31 жовтня 2024 року № 2474 о/с службу у поліції з 01 листопада цього року, несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, після припинення такої діяльності, опублікувавши таку на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції 28 квітня 2025 року, тобто після встановленого Законом строку для подання декларацій, а саме не пізніше 01 квітня 2025 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав повністю.

Прокурор Маханець В.В. у судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти стягнення у виді штрафу в межах мінімального розміру санкції частини статті, за якою кваліфіковано його дії.

Суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, прийшов до такого висновку.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Європейським Судом з прав людини неодноразово було наголошено, що суди при оцінці доказів мають керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Яременко проти України» від 12.06.2008, «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Кобець проти України» від 14.02.2008).

Суд встановив, що наказом т. в. о. начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 01 жовтня 2024 року № 2211 о/с ОСОБА_1 було прийнято на службу в поліції за конкурсом та призначено поліцейським взводу № 2 роти № 2 (з обслуговування м. Ужгорода) батальйону (а. с. 12).

Згідно з наказом начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 31 жовтня 2024 року № 2474 о/с ОСОБА_1 було звільнено зі служби у поліції з 01 листопада 2024 року відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (а. с. 13, 14, 15-16).

Відповідно до п. п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (№1700-VII) суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є, зокрема, поліцейські.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в» - «ґ» пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Отже ОСОБА_1 , будучи 31 жовтня 2024 року звільнений з 01 листопада 2024 року зі служби у поліції, був зобов`язаний до 00.00 год 31 березня 2025 року подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, за 2024 рік.

Однак з інформації, що міститься на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за посиланням https://public.nazk.gov.ua/search встановлено, що ОСОБА_1 подав щорічну декларацію, припинивши виконувати функції держави або органу місцевого самоврядування (після звільнення) за 2024 року лише 28 квітня 2025 року, 11.53 год (а. с. 24, 25, 8).

Отже вина ОСОБА_1 стверджується протоколом № 85 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 06 травня 2025 року, інформацією, що міститься на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; наказами Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 01 жовтня 2024 року № 2211 о/с та від 31 жовтня 2024 року № 2474 о/с; Рекомендаціями для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції» при прийнятті на службу/роботу, з якими ОСОБА_1 був ознайомлений 02 вересня 2024 року; рапортом заступника начальника моніторингу та зонального контролю Закарпатського управління ДВБ НП України О.Боднарчука від 06 травня 2025 року про факт несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а також письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 28 квітня 2025 року.

Наведені та досліджені в судовому засіданні докази дають підстави визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-16 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують його відповідальність.

З урахуванням обставин справи та особи ОСОБА_1 , який вину визнав та готовий нести покарання, а також позиції прокурора у судовому засіданні, суддя вважає за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано його дії, що буде достатньою і необхідною мірою стягнення для виправлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчинення нею нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01 січня 2025 року згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» складає 605,60 грн.

Керуючись ст. 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у встановлений строк стягнути суму штрафу в порядку примусового виконання постанови у подвійному розмірі.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя:Ганько І. І.