г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2918/25
Номер провадження 3/213/818/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Алексєєв О.В., розглянув матеріал, який надійшов з Відділення поліції №6 Криворізького районного управління поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , не працює, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого

ст. 173-2 ч.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу серії ВАД №442740 від 12 травня 2025 року, ОСОБА_1 , 10 травня 2025 року о 14:00 годині ОСОБА_1 , повторно протягом року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно співмешканки ОСОБА_2 , а саме: ображав її нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю, чим порушив ЗУ №2229-VIII від 07 грудня 2017 року зі змінами від 22 травня 2024 року та вчинив правопорушення за ч.3 ст.173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, вину визнає, зробив висновки. В порядку ст. 268 КУпАП справу розглянуто без його участі.

Дослідив матеріали справи у їх сукупності, приходжу до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП встановлена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частиною 3 статті 173-2 КУпАП встановлена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово зазначав, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумні ву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог

ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Постанова судді згідно із ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Так, в протоколі серії серії ВАД №442740 від 12 травня 2025 року зазначено, що правопорушення, передбачене частиною 3 статті 173-2 КУпАП ОСОБА_1 вчинив повторно протягом року.

У той же час, у матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження такої кваліфікуючої ознаки правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, як повторність правопорушення.

Те, що правопорушення вчинено повторно, має бути перевірено та доведено особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, оскільки ч. 2 ст.251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, у даному випадку, органами Національної поліції.

Згідно із ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, вважаю, що всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, необхідно тлумачити на його користь.

Разом з тим, проаналізувавши зібрані по справі докази, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №442740 від 12 травня 2025 року, рапорт ВП №6 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 10 травня 2025 року, протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 10 травня 2025 року та письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 , відповідно до яких, 10 травня 2025 року о 14:00 годині ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив стосовно неї домашнє насильство, а саме висловлювався нецензурною лайкою в її бік, а також письмові пояснення ОСОБА_1 , вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та доведено наявними в матеріалах справи доказами те, що ОСОБА_1 10 травня 2025 року о 14:00 годині, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно співмешканки ОСОБА_2 , а саме: ображав її нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю, чим порушив ЗУ №2229-VIII від 07 грудня 2017 року зі змінами від 22 травня 2024 року, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП підлягає стягненню з останнього судовий збір у дохід держави.

Керуючись ст. ст. 23, 27, 30, 40-1, 173-2 ч.1, 251, 268, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн 00 коп. (Отримувач платежу ГУК у Дн-кiй обл/Iнгул.р. м. Кривого Рогу /21081100, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37988155, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку (МФО) 899998, Рахунок UA0004649, Код класифікації доходів бюджету 21081100 (адмінштраф до державного бюджету).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Відповідно до ч.1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова набирає законної сили після спливу строку подачі апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя О.В. Алексєєв