Справа № 644/3361/25
Провадження № 3/645/788/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Харків

Суддя Немишлянського районного суду м. Харкова Костіна І.Г., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.51 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 498630 від 12.04.2025 року, гр. ОСОБА_1 12.04.2025р. близько 14:00 год перебуваючи у супермаркеті «Класс» за адресою: м.Харків, Салтівське шосе, 248, таємно викрав з полиці магазину три пачки сиру «Чедер Polmek» по 46,90 грн. та три пачки сиру «Гауда Polmek» по 46,90 грн. - загальною вартістю 281, 40 грн., чим вчинив правопорушення повторно протягом року, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 51 КпАП України.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища та адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та інше.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.51 КУпАП, вищевказаних вимог ст.256 КУпАП в повному обсязі недотримано.

Так, згідно протоколу дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст.51 КУпАП.

Згідно редакції ст. 51 КУпАП України, чинної на час вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за ч.1 ст.51 КпАП України настає, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідальність за ч.2 ст.51 КпАП України настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідальність за ч. 3 ст.51 КпАП України настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

У диспозиціях норм, які встановлюють адміністративну та кримінальну відповідальність, передбачений неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Відповідно до п.5 р. XX Податкового кодексу України він встановлюється не в загальному розмірі 17,00 грн., а на рівні податкової соціальної пільги.

Підпунктом 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV ПКУ передбачено, що така пільга становить 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, розмір податкової соціальної пільги з 1 січня 2025 року становить 1514 грн., тому відповідно відповідальність за ч. 2 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян ( 757,00 грн. до 3 028,00 грн.)

Однак, з протоколу про адміністративне правопорушення в даній справі вбачається, що правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 281,40 гривень, що не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (757,00 грн.). Відтак, фабула правопорушення не відповідає диспозиції ч. 2 ст. 51 КУпАП, за якою кваліфіковано правопорушення.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

За змістом ст.ст.279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись лише у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

У своїх рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Отже, суддя не вправі самостійно вносити доповнення, зміни у протоколи про адміністративні правопорушення, витребувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим та буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

Аналізуючи вищенаведене, приходжу до висновку що протокол у справі про адміністративне правопорушення містить недоліки, а саме невірно вказана правова кваліфікація, що в свою чергу перешкоджає своєчасному, всебічному, повному і об`єктивному з`ясуванню обставин справи і вказані обставини позбавляють суд можливості постановити законне і обґрунтоване рішення, а тому протокол слід повернути для належного оформлення.

При цьому усунення недоліків у протоколі повинно бути проведено з безумовним виконанням вимог ст.256 КУпАП України та ознайомленням особи, яка вчинила правопорушення, зі змістом протоколу.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 256 КУпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Протокол про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 498630 від 12.04.2025 року складений відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 51 КУпАП, повернути Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції для належного оформлення.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя І.Г. Костіна