Справа № 739/677/23
Провадження № 3-в/739/43/25
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2025 року м. Новгород-Сіверський

Суддя Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області Чепурко В.В., розглянувши подання начальника Новгород-Сіверського районного сектору пробації Яценко Олени Михайлівни про вирішення питання щодо припинення виконання постанови про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді суспільно-корисних робіт,

В С Т А Н О В И В:

21 травня 2025 року до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області надійшло подання начальника Новгород-Сіверського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про вирішення питання, пов`язаного з відбуттям стягнення у виді суспільно-корисних робіт, накладеного на ОСОБА_1 постановою суду від 26 квітня 2023 року за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 183-1 КУпАП, у зв`язку з тим, що останній повністю сплатив заборгованість по аліментах та на даний час проходить службу в Збройних Силах України, при цьому на даний час минуло понад два роки з дня винесення постанови.

Дослідивши матеріали справи, додані до подання, суддя приходить до наступних висновків.

Як встановлено, постановою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 26 квітня 2023 року ОСОБА_1 було визнано винним в ухиленні від сплати аліментів на суму 74 424 грн. 04 коп., притягнуто до відповідальності за передбаченого частиною першою статті 183-1 КУпАП України та накладено стягнення у вигляді суспільно корисних робіт на строк 120 годин.

Згідно матеріалів особової справи ОСОБА_1 останній повністю погасив заборгованість за аліментами і на даний час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . При цьому з моменту винесення постанови про накладення адміністративного стягнення минуло понад два роки.

Відповідно до статті 304 КУпАП, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно статті 302 КУпАП за наявності обставин, зазначених у пунктах 5, 6 і 9 статті 247 цього Кодексу, орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання.

Пунктами 5, 6, 9 частини першої статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Водночас, КУпАП не містить положень щодо застосування строків давності при виконанні судового рішення про накладення адміністративного стягнення, що свідчить про наявність прогалина у законі, оскільки відповідні положення стосовно кримінальних правопорушень містяться в Кримінальному кодексі України.

Так, згідно статті 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі; три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі за злочин невеликої тяжкості.

Правопорушення, відповідальність за які передбачена КУпАП, є менш тяжкими, ніж кримінальні правопорушення, відповідальність за які передбачена положеннями КК України.

Відповідно безстроковість виконання постанов про накладення адміністративного стягнення суперечить принципу правової визначеності, що є складовою принципу верховенства права і широко застосовується Європейським судом з прав людини (ЄСПЛ) при оцінці порушень державами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, згідно рішень ЄСПЛ стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширюються на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Прикладом є справа «Лучанінова проти України».

В рішенні Конституційного Суду України від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010, КСУ розтлумачив принцип правової визначеності таким чином, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями.

Оскільки судом було своєчасно звернуто до виконання постанову про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді суспільно-корисних робіт, при цьому орган пробації вживав заходи для її виконання, сам ОСОБА_1 наявну заборгованість зі сплати аліментів, за яку його було притягнуто до відповідальності, повністю погасив, при цьому не може відбути накладене стягнення у зв`язку з перебування на військовій служби, водночас з моменту набрання постановою суду відносно ОСОБА_1 законної сили минуло понад 2 роки, суд приходить до висновку про необхідність припинити виконання даної постанови у зв`язку із закінченням строку давності.

На підставі викладеного, керуючись статтями 283, 247, 299, 302, 304, 305 КУпАП України суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Новгород-Сіверського районного сектору пробації Яценко Олени Михайлівни про вирішення питання щодо припинення виконання постанови про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді суспільно корисних робіт задовольнити.

Припинити виконання постанови Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 26 квітня 2024 року про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 годин у зв`язку із закінченням строку давності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Чепурко