Справа №345/2130/25
Провадження № 3/345/536/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.05.2025 року м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Якимів Р.В., вивчивши матеріали, які надійшли від Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , працюючої викладачем Сівка-Войнилівської гімназії, громадяники України, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшли матеріали про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 .. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 30.04.2025 року близько 22.30 год. по АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство відносно чоловіка ОСОБА_2 , а саме висловлювала погрози в його адресу, в присутності малолітньої дитини дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив шкоду психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_3 , за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вини в інкримінованому адміністративному правопорушенні не визнала та пояснила, що жодного насильства відносно чоловіка не вчиняла, мав місце побутовий конфлікт, який спровокував сам чоловік, який часто приходить додому пізно ввечері, зраджує їй у подружній вірності. На запитання, чому він так себе поводить, він став підвищувати на неї голос та настоював на розірванні шлюбу. Під час даного конфлікту дочка знаходилась в іншій кімнаті. Жодних протиправних дій стосовно дочки вона не вчиняла. Під час сварки дочка ніякого стресу не перенесла. Важає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, а тому просить провадження у справі закрити.

19.12.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України у зв`язку з ратифікацією Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок i домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» № 3733-IX від 22.05.2024, яким стаття 173-2 Вчинення домашнього насильства викладена в новій редакції.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП настає у разі вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Тобто, об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у вчиненні вказаних вище дій стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Варто зазначити, що на ОСОБА_1 складено протокол за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП в якому вказано, що вона вчинила домашнє насильство стосовно чоловіка у присутності малолітньої дитини.

Диспозиція ст.173-2 КУпАП є бланкетною, тобто вона відсилає до іншого законодавства, зокрема до Закону України «Про попередження насильства в сім`ї».

Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» від 15.11.2001 р. № 2789-Шнасильство в сім`ї будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату , який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.

Під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень , боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.

Людина, що чинить домашнє насильство, маючи значну перевагу у своїх можливостях, діє умисно, з наміром заподіяти шкоду потерпілому, порушивши його права й свободи. Тоді як ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію, несумісну з інтересами іншої сторони, зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій це конфлікт. Таким чином, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання під час сварки, не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення лише у тому випадку, коли такі спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Суб`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст.173-2 КУпАП характеризується наявністю вини у формі умислу.

Суб`єктом правопорушення є особа, якій виповнилося 16 років, і яка вчинила насильство до члена своєї сім`ї.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а також у невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений.

Матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували події, викладені в протоколі.

При цьому протокол про адміністративне правопорушення не містять в описі суті вчиненого адміністративного правопорушення дій ОСОБА_1 саме стосовно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як про це зазначено у ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, тобто які дії стосовно дитини було нею вчинено, внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю дитини.

В матеріалах справи відсутні дані та належні докази, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, а при дослідженні долученого до протоколу диску з відеофіксаціїю не було встановлено достатніх доказів того, що вона у відношенні саме до малолітньої дитини вчинялися будь-які дії насильницького характеру

Натомість, вищевказаним Законом (№3733-IXвід 22.05.2024) було внесено зміни і до ст. 269 КУпАП («Потерпілий»), відповідно до якої якщо адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 або 173-6 цього Кодексу, було вчинено у присутності малолітньої чи неповнолітньої особи, така особа також визнається потерпілим, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, і на неї поширюються права потерпілого, крім права на відшкодування майнової шкоди".

Тобто, якщо правопорушення вчинено не стосовно малолітньої чи неповнолітньої дитини, а тільки у її присутності, то вказана дитина визнається потерпілою і у працівників поліції не має необхідності складати окремий протокол, так як жодних дій по відношенню до дитини вчинено не було.

Натомість, працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 ..

На підставі поданих працівником поліції доказів встановити в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення передбачений ч.2 ст.173-2 КК України суд можливості не має.

За змістом ст. ст.279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст.213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Крім того суд звертає увагу, що КУпАП протокол про правопорушення віднесений до виду доказів вини правопорушника, проте це суперечить принципу верховенства права і протокол не може бути доказом вини особи, а лише актом адміністративного звинувачення.

Крім того, враховуючи, що встановленим є лише факт побутової сварки між чоловіком та дружиною, факт конфліктної ситуації не може свідчити про фізичне та психологічне насильство в сім`ї у розумінні вимог статті 173-2 КУпАП та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та ці дії не становлять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а тому суд приходить до висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 173-2, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: