Справа № 750/1656/25 Головуючий у 1 інстанції Кулініч Ю. П.
Провадження № 33/4823/415/25
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Соболєва М. М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката Соболєва М. М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 березня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий АДРЕСА_1 , з базовою вищою освітою, неодружений, має малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору.

Як установив суд, ОСОБА_1 , 29 січня 2025 року, о 10 год. 09 хв., по вул. Михалевича, 7, у м. Чернігові, керував автомобілем Фольсваген, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя; виражене тремтіння пальців рук; звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин, постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Мотивує тим, що 29.01.2025, ОСОБА_1 , їхав від місця свого проживання до приватного дитячого садочку, потім на роботу, керуючи автомобілем Фольксваген, в якому знаходилась малолітня дитина, його наздогнав автомобіль патрульної поліції та увімкнувши проблискові маячки подав сигнал зупинитись.

ОСОБА_1 зупинив автомобіль. До нього підійшла жінка поліцейська та без будь якого представлення та пояснень про причину зупинки сказала, що він вже більше нікуди не їде.

В свою чергу, після почутого ОСОБА_1 попросив проінформувати про причину зупинки, на що поліцейська відповіла, що він дуже грамотний і зараз її напарник складе протокол, а автомобіль буде доставлений на штраф майданчик.

Приблизно через 15 секунд до ОСОБА_1 підійшов інший поліцейський і попросив стати без порушень. ОСОБА_1 виконав його вимогу.

При спілкуванні поліцейський запитав у ОСОБА_1 чи не везе він нічого забороненого, на що останній самостійно відчинив багажник та надав доступ для огляду. Після огляду багажника поліцейський запитав у ОСОБА_1 чи завжди він такий блідий, на що останній відповів: «Чого я блідий?».

Пізніше поліцейський запитав у ОСОБА_1 : «Коли він в останній раз наркотичні вживав?». ОСОБА_1 в свою чергу відповів, що не вживав. Далі поліцейський, продовжуючи свою спробу отримати «зізнання» у вживанні наркотиків та з цією метою ставить провокаційне запитання: « Взагалі не вживав?», на що ОСОБА_1 відповів: «Взагалі».

Оскільки будь яких ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 не було, працівник поліції почав перевіряти реакцію зіниць, наказав закрити - відкрити очі, а потім розвести пальці рук. ОСОБА_1 виконав всі вказівки.

Стан наркотичного сп`яніння патрульним поліцейським визначався на «око», у протоколі зазначені зовсім інші ознаки, ніж ті, які були озвучені пізніше на прохання ОСОБА_1 .

Наголошує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, однак йому було потрібно відвезти дитину у садочок та він не може її залишити на одну в автомобілі чи з поліцією. Однак, поліцейський навіть не намагався вислухати його доводи, знівелював їх та проявив байдужість до оцінки таких аргументів. Дані пояснення ним були відверто проігноровані. Такі дії ОСОБА_1 дозволили поліцейському з формальних підстав скласти у відношенні нього протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зауважує, що за увесь час спілкування ОСОБА_1 з поліцейським, він поводив себе адекватно, чітко відповідав на питання, висловлював свої заперечення, мова зрозуміла та чітка, рухи тіла стійкі та не порушені, поведінка цілком відповідала обстановці.

Зазначає, що у присутності ОСОБА_1 ні протокол про адміністративне правопорушення, ні направлення на огляд водія транспортного засобу, з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, взагалі ніхто не складав, свідки не залучались, про що немає їх прізвищ у протоколі, примірник Акту огляду ніхто не вручав та з його змістом не ознайомлював.

Посилання суду на рапорт поліцейського від 29.01.2025, як на доказ вини ОСОБА_1 є помилковим та не є доказом в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки він не може слугувати однозначним доказом винуватості водія, так як працівник поліції є зацікавленою особою, а тому вказане ставить під сумнів дотримання вимог щодо об`єктивності з`ясування обставин.

Вказує, що текст постанови місцевого суду взагалі написаний шаблонно і абсолютно не відповідає дійсності, винесена при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захисник адвокат Соболєв М. М. підтримали доводи апеляційної скарги, просили задовольнити її з викладених в ній обставин.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Соболєва М. М., переглянувши відеозапис, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, або її захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 присутнім у судовому засіданні місцевого суду не був, постанову суду першої інстанції в строк, визначений законодавством не отримував, а тому з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, строк на апеляційне оскарження необхідно поновити.

Відповідно до п. 3 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на ознаки алкогольного сп`яніння водія вказують: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

У той час як ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння, за виключенням запаху алкоголю з порожнини рота, звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Описані в Інструкції ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння водія повинні бути очевидними, а не удаваними, як у даному випадку.

На відеозапису, доданому до матеріалів справи, добре видно, що транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_1 їде попереду поліцейського автомобіля, наздоганяючи його, автомобіль патрульної поліції увімкнув проблискові маячки подав сигнал зупинитись.

ОСОБА_1 зупинив автомобіль. До нього підійшла поліцейська та без будь якого представлення та пояснень про причину зупинки сказала надати документи.

Приблизно через 15 секунд до ОСОБА_1 підійшов інший поліцейський і попросив стати без порушень. ОСОБА_1 виконав його вимогу.

При спілкуванні поліцейський запитав у ОСОБА_1 чи не везе він нічого забороненого, попросив відкрити багажник та надати доступ для огляду. Після огляду багажника поліцейський запитав у ОСОБА_1 чи завжди він такий блідий на що останній відповів: «Чого я блідий?».

Пізніше поліцейський запитав у ОСОБА_1 : « … Коли в останній раз він вживав наркотичні …». ОСОБА_1 відповів, що не вживав взагалі. Далі поліцейський перепитує - «Взагалі не вживав?», на що ОСОБА_1 відповів: «Взагалі».

Оскільки будь яких ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 не було, працівник поліції почав перевіряти реакцію зіниць, наказав закрити відкрити очі, а потім розвести пальці рук. ОСОБА_1 виконав всі вказівки.

Працівник поліції підозрюючи, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, пропонує пройти медичний огляд у медичному закладі.

ОСОБА_1 не відмовляється від проходження огляду, проте просить дозволити відвезти дитину сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у садочок, так як він не може її залишити наодинці в автомобілі чи з поліцією. Однак, поліцейський взагалі зробив вигляд, що не почув водія, на відеозапису видно, що в салоні автомобіля знаходиться малолітня дитина.

Перевірка поліцейським реакції зіниць водія викликає обґрунтований сумнів, що поліцейський має уявлення як це повинно проводитися, а тим більше побачити реакцію зіниць.

Загальновідомо, що така функція зіниць, як звуження й розширення, спостерігається в залежності від освітлення. Коли темно або сутінки, зіниці розширюються. Коли ж ясна погода чи ми раптом бачимо яскраве світло, зіниці звужуються. 29 січня 2025 року, о 10 год. 09 хв. був ранковий час і побачити звужені зіниці очей, які не реагують на світло, при візуальному огляді, фізично не можливо.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Якщо проведення такого огляду вимагалося працівниками поліції без видимих на те причин, відмова від проходження медичного огляду правових наслідків не породжує.

Недоведеність вини особи, відповідно до ст. 9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення.

Приймаючи рішення про накладення стягнення, суд першої інстанції, на порушення вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, не забезпечив, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, не звернув уваги на відсутність будь-яких ознак наркотичного сп`яніння у водія, що відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння фактично не було, в салоні автомобіля перебувала малолітня дитина, залишення якої в автомобілі під час поїздки батька до лікарні, було неприпустимим, а доставити дитину у садочок, поліцейські позбавили батька можливості, внаслідок чого ухвалив необґрунтоване рішення про накладення стягнення, яке підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі за відсутністю складу правопорушення.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 повідомив, що його тепер постійно зупиняють поліцейські і підозрюють про перебування у стані наркотичного сп`яніння, він тепер обізнаний, що мусить пройти огляд у закладі охорони здоров`я, який вже тричі проходив, при собі у нього була тільки копія медичного висновку від 18.02.2025 року, про те, що на вимогу поліцейський він пройшов огляд у Чернігівському наркологічному диспансері і у нього ознак сп`яніння виявлено не було.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника адвоката Соболєва М. М. задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець