КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 758/9721/24 Апеляційне провадження № 33/824/2054/2025Головуючий у суді першої інстанції - Гребенюк В.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 року суддя Київського апеляційного суду Нежура В.А., при секретарі Цуран С.С., розглянув матеріали справи за апеляційною скаргою Енергетичної митниці Державної митної служби України на постанову Подільського районного суду міста Києва від 20 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками порушення митних правил, передбачених частиною першою статті 483 Митного кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0196/90300/24 від 10.06.2024, 29.04.2023 через пункт пропуску "Рава-Руська - Хребенне" митного поста "Рава-Руська" Львівської митниці з Литовської Республіки через митний кордон України на адресу підприємства ТОВ «ПОЛІЛОГІСТ» (Україна, 47704, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, село Чистилів, вул. Транспортна бічна, будинок 3В, ) було переміщено товар «газ нафтовий скраплений» загальною вагою 38 720 кг, 71,308 тис. л при 15 град. С, та загальною вартістю 17501,44 Євро (що за офіційним курсом валют НБУ станом на моменти перетину кордону дорівнює 706 114,85 грн). Переміщення через державний кордон України відбувалось на підставі: сертифіката (паспорта) якості від 17.04.2023 № В 23-14; рахунків фактури (інвойсів) від 27.04.2023 № 220016, 27.04.2023 № GAZ № 0411844, 28.04.2023 №220017, 27.04.2023 № GAZ № 0411854; міжнародних автомобільно-транспортних документів від 27.04.2023 № BL/6А №1091007, 27.04.2023 № BL/6A № 1091010.

З метою перевірки законності ввезення товарів «газ нафтовий скраплений», які надійшли на адресу ТОВ «ПОЛІЛОГІСТ», зокрема справжності/дійсності сертифіката (паспорта) якості від 17.04.2023 № В 23-14, Енергетичною митницею був направлений запит до Представництво AT «Orlen Lietuva» в Україні (вих. № 7.6/7.6-20.3/13/240 від 15.01.2024). За результатами опрацювання відповіді наданої Public Company «Orlen Lietuva» від 09.02.2024 № D2(12.11-9)-339, було встановлено, що зазначений сертифікат (паспорт) якості видавався UAB «GAZIMPEKSAS» (відправнику товару «газ нафтовий скраплений») на 19 640 кг.

Враховуючи вищенаведене, на думку працівників Енергетичної митниці керівником ТОВ «ПОЛІЛОГІСТ» ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару «газ нафтовий скраплений» з приховуванням від митного контролю у кількості 19 080 кг, 35,138 тис.л. при температурі 15°С, вартістю 8 624,16 Євро, що в перерахунку згідно з офіційного курсу валют, чинного на дату перетину кордону, дорівнює 347 951,22 грн, шляхом надання до митного органу як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо ваги (кількості) товару. А тому, в діях керівника ТОВ «ПОЛІЛОГІСТ» ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 483 МК України.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 20.02.2025 провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності, за порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись із вказаною постановою, Енергетична митниця, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість постанови Подільського районного суду м. Києва від 20.02.2025 просить її скасувати та прийняти нову про визнання директора ТОВ "Полілогіст" ОСОБА_1 винною в порушені митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів (347 951,22 грн.) - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів.

Згідно з доводами апеляційної скарги Енергетичної митниці України, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення в діях директора ТОВ «ПОЛІЛОГІСТ» ОСОБА_1 , чим порушив норми матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначено, що ввезення скрапленого нафтового газу на митну територію України здійснювалося ТОВ «ПОЛІЛОГІСТ» на підставі зовнішньоекономічного контракту від 15.02.2023 № 15/02-Р-2023. Митне оформлення товару було здійснено на підставі сертифіката якості № B 23-14 від 17.04.2023, виданого компанією UAB «Gazimpeksas» з посиланням на сертифікат виробника - Public Company «Orlen Lietuva». Водночас, відповідно до відповіді Представництва «Orlen Lietuva» в Україні, зазначений сертифікат видавався для товару вагою 19 640 кг, тоді як фактична кількість газу, задекларована ТОВ «ПОЛІЛОГІСТ», становила 38 720 кг. Таким чином, в обіг на території України було введено товар у кількості, що на 19 080 кг перевищує обсяг, підтверджений сертифікатом якості.

Апелянт вважає, що такі дії є формою приховування товару від митного контролю шляхом подання документів, що містять неправдиві відомості щодо кількості товару, що має ознаки правопорушення, передбаченого частиною першою статті 483 Митного кодексу України.

Крім того, апелянт наголошує на умисному характері дій директора підприємства, яка як керівник безпосередньо здійснювала укладення зовнішньоекономічного контракту, подавала відповідні документи до митного органу та діяла від імені юридичної особи, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи їх наслідки.

Вказано, що посилання суду першої інстанції на те, що сертифікат якості не містить відомостей про кількість товару, апелянт вважає безпідставним, оскільки у митних деклараціях, зокрема № 23UA61U2 від 29.04.2023 та № 23UA61UO від 30.04.2023, чітко вказано кількість газу, що підлягав митному оформленню.

Також апелянт зазначає, що в умовах воєнного стану особливого значення набуває питання контролю за якістю та походженням імпортованих нафтопродуктів. За відсутності належним чином підтверджених документів щодо походження та фізико-хімічних характеристик товару, виникають ризики для енергетичної безпеки держави та її економічної стабільності.

09.04.2025 захисник ОСОБА_1 - адвокат Керницька І.Р. подала заперечення на апеляційну скаргу, у яких просить залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін, посилаючись на те, що всі документи були отримані від продавця товару, ОСОБА_1 не мала зобов`язань перевіряти правильність цього документа, крім того, зазначає, що на момент оформлення жодних зауважень з боку митного органу не надходило, документи були прийняті митним органом, митне оформлення завершено, податки сплачені у повному обсязі.

У запереченнях також зазначено, що матеріали справи не містять доказів наявності умислу в діях ОСОБА_1 , сертифікат якості не містив даних про вагу, а декларування здійснювало ТОВ «ОСВ-Брокер», тож відповідальність за подані відомості несе саме декларант, а не ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представники Енергетичної митниці Державної митної служби України - Герега К.М., та Холодкова О.С., підтримали подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити.

ОСОБА_1 та її захисник - адвокат Керницька І.Р. заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до статті 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.

Відповідно до п. 3 частини першої статті 8 Митного кодексу України державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Частиною 1 статті 458 Митного кодексу України встановлено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до статті 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до статті 487 Митного кодексу України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено, що 29.04.2023 через пункт пропуску "Рава-Руська - Хребенне" митного поста "Рава-Руська" Львівської митниці з Литовської Республіки через митний кордон України на адресу підприємства ТОВ «ПОЛІЛОГІСТ» (Україна, 47704, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, село Чистилів, вул. Транспортна бічна, будинок 3В, ) було переміщено товар «газ нафтовий скраплений» загальною вагою 38 720 кг, 71,308 тис. л при 15 град. С, та загальною вартістю 17 501,44 Євро (згідно з офіційним курсом валют, чинним на дату перетину кордону дорівнює 706 114,85 грн.).

Товар через митний кордон України був переміщений на підставі: сертифіката (паспорта) якості від 17.04.2023 № В 23-14; рахунків фактури (інвойсів) від 27.04.2023 № 220016, 27.04.2023 № GAZ № 0411844, 28.04.2023 №220017, 27.04.2023 № GAZ № 0411854; міжнародних автомобільно-транспортних документів від 27.04.2023 № BL/6А №1091007, 27.04.2023 № BL/6A № 1091010.

З метою перевірки законності ввезення товарів «газ нафтовий скраплений», які надійшли на адресу ТОВ «ПОЛІЛОГІСТ», зокрема, справжності/дійсності сертифіката (паспорта) якості від 17.04.2023 № В 23-14, Енергетичною митницею був направлений запит до Представництво AT «Orlen Lietuva» в Україні (вих. № 7.6/7.6-20.3/13/240 від 15.01.2024). За результатами опрацювання відповіді наданої Public Company «Orlen Lietuva» від 09.02.2024 № D2(12.11-9)-339, було встановлено, що зазначений сертифікат (паспорт) якості видавався UAB «GAZIMPEKSAS» (відправнику товару «газ нафтовий скраплений») на 19 640 кг.

На підставі вищевикладених обставин, працівниками Енергетичної митниці складено протокол стосовно керівника ТОВ «ПОЛІЛОГІСТ» ОСОБА_1 , про правопорушення митних правил, передбачених ч. 1 статті 483 МК України, а саме, вчинено дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару «газ нафтовий скраплений» з приховуванням від митного контролю у кількості 19 080 кг, 35,138 тис.л. при температурі 15°С, вартістю 8 624,16 Євро, що в перерахунку згідно з офіційних курсів валют, чинних на дату перетину кордону, дорівнює 347 951,22 грн, шляхом надання до митного органу як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо ваги (кількості) товару.

Як вбачається з матеріалів справи контракт, укладений між компанією PPS Group s.r.o. та ТОВ «ПОЛІЛОГІСТ» № 15/02-Р-2023 від 15.02.2023 є договором купівлі-продажу газу скрапленого вуглеводневного, дизельного палива та бензину.

На виконання умов контракту та підтвердження якості товару компанією PPS Group s.r.o. як продавцем було надано ТОВ «ПОЛІЛОГІСТ» сертифікат якості В 23-14 від 17.04.2023, який був вказаний в митній декларації. Останній не містить інформації про кількість товару, на який його видано. Компанія PPS Group s.r.o. не має жодних інших сертифікатів якості або документів, що підтверджують якість товару, зазначеного в митних деклараціях поданих уповноваженими особами ТОВ "ПОЛІЛОГІСТ", що підтверджується листом-поясненням від PPS Group s.r.o.

Таким чином, судом першої інстанції зазначено, що директором ТОВ "ПОЛІЛОГІСТ" не вчинялись дії щодо подання до митного органу документів з неправдивою інформацією, що стали підставою для складання протоколу про митне правопорушення № 0196/90300/24 від 10.06.2024, оскільки сертифікат якості В 23-14 від 17.04.2023 не містить ваги (кількості) товару, а тому, дані відомості не могли бути зазначені в митній декларації.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи таке.

Пунктом 8 статті 4 МК України визначено, що декларант - особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

За приписами частини сьомої статті 257 МК України, перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексута інших законодавчих актів.

Згідно частини восьмої статті 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування, повноваженнями щодо якого відповідно до положень статті 265 МК України наділений декларант.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 483 Митного кодексу України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.

Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду від 03 червня 2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил»).

Порушення митних правил, відповідальність за яке встановлена статтею 483 МК України, може бути вчинене лише умисно, а документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

При цьому, що стосується використання документів, то судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів, тобто ті документи, що подаються митному органу на кордоні та є підставою для пропуску товару на митну територію України.

Пунктом 3.8 розділу 3 Загального додатку Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур, ратифікованої Законом України від 05.10.2006 №227-V, визначено, що декларант несе відповідальність перед митною службою за достовірність даних, представлених у декларації, а також за сплату мит та податків.

Наведене вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого частиною першою статті 483 МК України., оскільки з аналізу змісту сертифіката якості № В 23-14 від 17.04.2023 убачається, що він дійсно не містить жодних відомостей про кількість (вагу, об`єм) товару, а отже, не міг містити неправдивих даних у цій частині, надання цього сертифіката не могло спричинити введення митного органу в оману щодо обсягу товару, оскільки такі відомості зазначаються у митній декларації, за зміст якої несе відповідальність декларант. При цьому в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що ОСОБА_1 як керівник підприємства достовірно знала про невідповідність обсягу задекларованого товару даним, що містяться в інших документах, або діяла з умислом на приховування від митного контролю. Сам по собі факт відмінності між кількістю товару, що фактично переміщувався, і обсягом, підтвердженим у листі виробника, без доведеності умислу та використання підроблених або недійсних документів, не може свідчити про наявність у її діях складу правопорушення.

Апелянт посилається на те, що сертифікат якості № В 23-14 від 17.04.2023 видавався на меншу кількість товару (19 640 кг), аніж фактично задекларовано - 38 720 кг, що свідчить про подання документів із неправдивими відомостями, водночас, вказаний сертифікат якості не містить інформації про вагу або кількість товару, що підтверджується самим змістом сертифіката. Таким чином, сертифікат якості сам по собі не міг містити неправдивих відомостей щодо кількості товару, а отже, подання цього документа до митного органу не може розцінюватися як подання документа, що містить недостовірні відомості у розумінні частини першої статті 483 Митного кодексу України.

Щодо умислу ОСОБА_1 , слід зазначити, що у матеріалах справи відсутні об`єктивні дані, що свідчили б про обізнаність ОСОБА_1 щодо невідповідності обсягу товару, вказаного у сертифікаті, фактичному обсягу ввезеного товару, тим більше - про навмисне подання таких даних з метою їх приховування.

Твердження скаржника про «ризики для енергетичної безпеки держави» не мають належного юридичного обґрунтування у межах цієї справи та не підтверджуються доказами.

Таким чином, доводи апеляційної скарги зводяться до припущень і не ґрунтуються на достатніх доказах, що підтверджують вину особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України. Апеляційна скарга не містить обставин, які б спростовували обґрунтовані висновки суду першої інстанції щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, в даному випадку переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю не відбулося. З матеріалів справи вбачається, що товар був розмитнений на підставі наданих документів, належність яких не викликала сумніву під час розмитнення, що було перевірено митними органами.

Апеляційний суд враховує, що відповідно до ст. 268 МК України, допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, не тягне за собою застосування санкцій, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, посадові особи митних органів надають декларантам або уповноваженим ним особам можливість виправити помилки, допущені в митній декларації.

Також, відповідно до ст. 460 МК України, допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Таким чином, матеріали справи про порушення митних правил не містять відомостей та належних і допустимих доказів, які б беззаперечно вказували на те, що дії ОСОБА_1 були спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості.

Отже, особу може бути визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі у сфері митного оформлення і контролю, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто, за наявності усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення - у сукупності.

На підставі наведеного, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови без змін.

Керуючись частиною першою статті 483 Митного кодексу України, статтею 294 КУпАП країни, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Енергетичної митниці Державної митної служби України - залишити без задоволення.

Постанову Подільського районного суду міста Києва від 20 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду