Справа №: 634/424/25
Провадження № 3/634/248/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2025 року

Суддя Сахновщинського районного суду Харківської області Єрьоміна О.В., при секретарі Литвиненко Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Сахновщина Харківської області справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.5 ст.126 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Сахновщинського районного суду Харківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №315264 від 29.04.2025 року, згідно якого ОСОБА_1 29.04.2025 року о 16.12 год. по вул. Заозерній в сел. Сахновщина Харківської області повторно протягом року керував транспортним засобом RENAULT TRAFIC д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом при цьому, чим порушив п. 2.1 а ПДР України.

У судовому засіданні правопорушник та його захисник у судове засідання з`явилися, правопорушник провину визнав, та пояснив, що був обізнаний про заборону керувати транспортним засобом, оскільки не мав права керування таким транспортним засобом. Разом з тим, сів за кермо автомобіля, перебуваючи у стані крайньої необхідності. Так, він вимушений був сісти за кермо автомобіля, оскільки його товаришу ОСОБА_2 , який є інвалідом 2 групи, і який перебував за кермом під час руху до їх зупинки уповноваженою особою, стало погано, підвищився тиск, запаморочилась голова, у зв`язку з чим виникла необхідність терміново прибути до медичного закладу за допомогою.

У зв`язку з викладеним просили закрити провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Суд, заслухавши правопорушника, його захисника, свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

З аналізу ст.ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, суд, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні за результатами їх дослідження та оцінки висновки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони технічний талон), чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Як встановлено судом та не заперечується правопорушником, останній 29.04.2025 року о 16.12 год. по вул. Заозерній в сел. Сахновщина Харківської області повторно протягом року керував транспортним засобом RENAULT TRAFIC д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом при цьому, чим порушив п. 2.1 а ПДР України.

Частиною 5 ст.126 КУпАП встановлено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА № 635641 від 20.04.2025 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Із оглянутого відеозапису, відзнятого на бодікамеру уповноваженої особи, вбачається, що поліцейськими у відповідності до чинного законодавства України було дотримано процедуру складання адміністративного матеріалу за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Доводи правопорушника та його захисника про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення в стані крайньої необхідності, суд вважає безпідставними та необгрунтованими, з наступних підстав.

Відповідно до статті 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Крайня необхідність - це випадок зіткнення двох інтересів, які рівною мірою охороняються законом, і при якій заради збереження більш важливого інтересу, заподіюється шкода меншому інтересові.

Крайню необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках): небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається. Шкода, заподіяна в стані крайньої необхідності, повинна бути менш значною, ніж відвернена шкода. Заподіяння шкоди, рівної тій, що могла бути спричинена, або шкоди більшої, не може бути виправдана станом крайньої необхідності. Зокрема не можна рятувати одне благо за рахунок заподіяння шкоди рівноцінному благу. Питання про те, яку шкоду вважати більш значною, а яку менш, є питанням факту й вирішується в кожному конкретному випадку залежно від конкретних обставин справи. В основу оцінки шкоди заподіяної й шкоди відверненої повинні бути покладені як об`єктивний, так і суб`єктивний критерії, проте визначальним має бути об`єктивний критерій.

Як пояснив ОСОБА_1 , він вимушений був сісти за кермо автомобіля, оскільки його товаришу ОСОБА_2 , який й перебував за кермом, і є інвалідом 2 групи, під час руху й до їх зупинки уповноваженою особою стало погано, підвищився тиск, запаморочилась голова, у зв`язку з чим виникла необхідність терміново прибути до медичного закладу за допомогою.

При цьому, стороною захисту надано довідку КНП «Лозівське територіальне медичне об`єднання» Лозівської міської ради Харківської області, яка не містить вихідного реєстраційного номеру із зазначенням дати, згідно якої ОСОБА_2 29.04.2029 року о 17.40 год. встановлено діагноз «Гіпертонічна хвороба, кризовий перебіг». Від госпіталізації ОСОБА_2 відмовився.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_1 сів за кермо автомобіля у зв`язку із його поганим самопочуттям під час руху, коли за кермом знаходився він, але після складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП на вимогу уповноваженої особи він знову сів за кермо, хоча й погано себе почував, у зв`язку з чим ОСОБА_1 сідав за кермо до їх зупинки працівниками поліції.

Натомість, з наявного в матеріалах справи відеозапису об`єктивно вбачається, що в ході спілкування з працівниками поліції правопорушник повідомив про головний біль пасажира, який за версією сторони захисту знахидився раніше під час руху за кермом, однак при цьому жодного разу ні пасажир, якого на відео не зафіксовано, ні правопорушник не повідомляли уповноважену особу, що пасажир потребує невідкладної медичної допомоги, зважаючи, що відстань із сел. Сахновщина Харківської області, де був зупинений правопорушник, до м. Лозова, де пасажиру було надано допомогу, становить майже 43 км, подолання якої займає тривалий час з урахуванням дорожнього покриття.

При цьому, під час судового розгляду справи ОСОБА_1 не повідомив суду, чому саме він не викликав бригаду екстреної медичної допомоги для доставлення його товариша до лікарні.

Отже, така процесуальна позиція сторони захисту, з урахуванням усіх доказів, що долучені до матеріалів цієї справи, розцінюється судом як обраний спосіб захисту та уникнення адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення.

Крім того, згідно довідки ВП № 1 Красноградського РВП ГУ НП у Харківській області ОСОБА_1 видавалося посвідчення водія НОМЕР_2 , було здано на збереження, оскільки ОСОБА_3 постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27.06.2023 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Строк адміністративного стягнення сплив 28.06.2024 року.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА № 635641 від 20.04.2025 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП за фактом керування транспортним заособом HYUNDAY SONATA д.н.з. НОМЕР_3 , не маючи при цьому права керування таким транспортним засобом.

У подальшому через короткий проміжок часу, нехтуючи правилами дорожнього руху та норми чинного законодавства України, що свідчить про його зухвале ставлення та нехтування охоронюваних законом суспільних відносин, вказує на його підвищену суспільну небезпечність, ОСОБА_1 повторно протягом року (29.04.2025 року о 16.12 год) керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, у результаті чого відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

За таких обставин вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується доказами, що містять матеріали справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 315264 від 29.04.2025 року року; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА № 635641 від 20.04.2025 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, даними АРМОР, та іншими матеріалами справи.

Отже, дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП як керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року.

При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 315264 від 29.04.2025 року вбачається, що транспортний засіб RENAULT TRAFIC д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 .

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який провину визнав, щиро розкаявся, всі обставини справи в їх сукупності та дійшов висновку, що у даному випадку застосування до правопорушника адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу, що передбачено санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП, буде необхідним для його виправлення.

Керуючись ст.ст. 126, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу .

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена через Сахновщинський районний суд Харківської області до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 10 денний строк, після її винесення, апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повна постанова складена та проголошена 28.05.2025 року.

Суддя: