Справа № 277/469/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 травня 2025 року селище Ємільчине

Суддя Ємільчинського районного суду Житомирської області Т.Г. Корсун, розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли із Звягельського відділу державної виконавчої служби у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

До Ємільчинського районного суду Житомирської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 14 від 04 квітня 2025 року зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 не сплатив аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі (доходу) боржника та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 31.03.2025 року становить 150274,09 грн, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.183-1 КУпАП.

ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій вказав, що здійснює оплату аліментів, його заборгованість вже зменшилась, просив суворо не карати.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП настає за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, виступають суспільні відносини у сфері забезпечення і дотримання прав дитини та інших передбачених законом суб`єктів на матеріальне утримання з боку осіб, які в силу нормативних приписів зобов`язані таке утримання надавати.

З об`єктивної сторони дане правопорушення характеризується бездіяльністю, яка полягає у невиконанні особою свого обов`язку по сплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї. При цьому, для утворення складу правопорушення є обов`язковим настання суспільно шкідливих наслідків у виді виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. Обов`язковим є також обізнаність особи про пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання і наявність в неї обов`язку сплачувати аліменти.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Визначення періоду і розміру заборгованості здійснюється державним виконавцем, у провадженні якого перебуває відповідне виконавче провадження.

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, є триваючим, тобто правопорушенням, яке почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок або виконує його не повністю чи неналежним чином.

Триваюче правопорушення припиняється або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної особи до відповідальності.

Оскільки, правопорушення за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП є триваючим, датою вчинення правопорушення є певний період, який розпочинається з моменту початку виконання об`єктивної сторони, тобто першої несплати, яка входить в період заборгованості, і до дати нарахування державним виконавцем заборгованості по аліментам у сумі платежів понад шість місяців. Тобто датою вчинення правопорушення буде певний період несплати боржником аліментів.

Виходячи з диспозиції ст. 183-1 КУпАП, не має значення з яких причин особа не платить аліменти і чи були вони поважними, а достатньо лише факту несплати, який призвів до виникнення заборгованості у загальній сумі платежів понад шість місяців.

Згідно з ч. 12 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» у разі наявності в діях боржника ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, державний виконавець складає протокол про адміністративне правопорушення та надсилає його для розгляду до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, стверджується належними та допустимими у відповідності до ст. 251 КУпАП доказами, що наявні в матеріалах справи, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення № 14 від 04.04.2025 року, який складений у відповідності до вимог КУпАП, містить формулювання суті вчиненого адміністративного правопорушення, підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та в якому ОСОБА_1 зазначив, що з розрахунком заборгованості ознайомлений, стабільного доходу не мав. Підписав протокол про адміністративне правопорушення без будь-яких зауважень щодо суми заборгованості;

копією судового наказу № 277/736/20 виданого 06.10.2020 року Ємільчинським районним судом Житомирської області про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів для утримання сина ОСОБА_4 у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.08.2020 року до досягнення дитиною повноліття;

копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.11.2020 року, з якої слідує, що відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу № 277/736 виданого 06.10.2020 року Ємільчинським районним судом Житомирської області;

розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 04.04.2025 року, з якого слідує, що ОСОБА_1 нарахована заборгованість по аліментам станом на жовтень 2024 в сумі 150274,09 грн. (26.10.2024 року спільна дитина сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досяг повноліття).

Відтак, з урахуванням розміру призначених аліментів, сукупний розмір заборгованості перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повністю та об`єктивно знайшла своє підтвердження в ході судового засідання.

Санкцією ч. 1 ст. 183-1 КУпАП передбачено, що правопорушення тягне за собою виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Разом з тим, у відповідності до положень ст. 22 КпАП України, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення при обов`язковому з`ясуванні вини даної особи у вчиненні адміністративного правопорушення та того чи підлягає вона адміністративній відповідальності, суддя зобов`язаний з`ясувати також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши докази щодо сплати заборгованості по аліментах, наданих ОСОБА_1 , враховуючи відсутність будь-яких обставин, що обтяжують відповідальність, особу порушника, який до адміністративної відповідальності притягується вперше та розкаявся у вчиненому, з урахуванням обставин вчинення правопорушення, зокрема встановлено, що дії ОСОБА_1 суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди, допущення несплати аліментів зумовлено обставинами матеріального характеру, беручи до уваги принцип розумності призначення покарання, приходжу до висновку, що дане правопорушення слід вважати малозначним, та наявні підстави застосувати до ОСОБА_1 статтю 22 КУпАП, звільнивши його від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 221, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 183-1 КУпАП, за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СуддяТ. Г. Корсун