Справа №: 630/480/25
Провадження № 3/630/116/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 травня 2025 рокум. Люботин

Суддя Люботинського міського суду Харківської області Сухоруков І.М. розглянув матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , який мешкає: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

20.04.2025 року о 11.25 год. у м. Люботин на вул. Камишевата, 41, ОСОБА_2 , керував транспортним засобом марки «Alpha Lux» без номерного знаку у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проведено працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру «Драгер», який дав результат 0,27 проміле.

У діях ОСОБА_1 є порушення п.п. 2.9.а ПДР України. Відповідальність за дане діяння передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не відомі. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання SMS-повідомлення на вказаний у протоколі телефонний номер, а також шляхом направлення судової повістки на вказану у протоколі адресу. Поштовий конверт повернувся до суду із поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених ст.130 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, у зв`язку з чим суддя розглядає справу у відсутності правопорушника.

У рішенні Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП, оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до наступних висновків.

Вина у вчиненому правопорушенні за наведених вище обставин підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів:

- протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР1 №306133 від 20.04.2025р.,

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зафіксовано відмову водія від проходження, та квитанцією алкотестера «Драгер» з результатом 0,27 проміле,

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, де зафіксовано виявлені поліцейським ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів,

- копією постанови серії ЕНА № 3935719 від 26.01.2025 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 за керування транспортним засобом марки «Alpha Lux номерний знак відсутній» без права керування транспортним засобом, а також без номерного знака,

- довідкою начальника відділення поліції № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Х/о, згідно якої громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не отримував,

- відеозаписом подій на DVD- диску.

Таким чином, ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності. Підстав, що виключають адміністративну відповідальність, судом не встановлено, терміни притягнення до адміністративної відповідальності не закінчилися.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Пом`якшуючих обставин, визначених ст. 34 КУпАП, та обтяжуючих обставин, визначених ст.35 КУпАП не встановлено.

В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи обставини справи, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, з метою подальшого запобігання скоєння порушення в майбутньому, суд вважає за необхідне застосувати у відношенні ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадяняк такого, що буде достатнім для виправленням правопорушника.

Відповідно до пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», в якому, крім іншого, зазначено, що суди не вправі застосовувати позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа такого права взагалі не мала.

Відповідно до п. 1.10. Розділу 1. Загальних положень ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Як вбачається з довідки начальника відділення поліції № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Х/о М. Цапа, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не отримував.

Отже, ОСОБА_1 в контексті ПДР та Закону України «Про автомобільний транспорт» не може вважатися водієм.

Санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП України передбачено накладення на особу, що визнається винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, суд приходить до висновку про неможливість покладення на ОСОБА_3 додаткового адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки останній не отримував водійського посвідчення і підлягає притягненню до відповідальності за санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, як «інша особа».

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п.5 ст.4 Закону України«Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. в дохід держави.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 33, ч.1 ст.130, 268, 283, 284, КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.(Одержувач ГУК у Харківській області, , р/р UA0020001, Банк одержувача Казначейство України, МФО 899998, код бюджетної класифікації 21081300).

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП, у разі несплати ОСОБА_1 штрафу у 15-денний строк з дня вручення йому постанови, з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу 34000(тридцять чотири тисячі) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн на користь держави (р/р: UA0026001, одержувач: ГУК у м. Києві, , банк Казначейство України, код бюджетної класифікації 22030106).

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10-ти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду шляхом подачі особою, щодо якої її винесено, апеляційної скарги до органу, який виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Суддя: І.М. Сухоруков