Справа № 375/1024/25
Провадження № 3/375/779/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року селище Рокитне

Суддя Рокитнянського районного суду Київської області Банах-Кокус О.В., розглянувши у відкритому судовому засідання в замі суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області матеріали про адміністративні правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає на АДРЕСА_1 ,

за частиною 5 статті 126, частиною 5 статті 126, частиною 5 статті 126, частиною 1 статті 130, частиною 1 статті 130 та частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Щодо ч. 5 ст. 126 КУпАП від 14 квітня 2025 року

14 квітня 2025 року близько 08 год 22 хв ОСОБА_1 перебуваючи по вул.Зарічна, 2, у селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області, керував транспортним засобом ВАЗ 2106 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 05.03.2025 справа № 375/266/25 строком на 5 років, правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив п.2.1.а ПДР України.

Працівниками поліції дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.1.а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Подія та склад адміністративного правопорушення та наявність вини у діях ОСОБА_1 у порушенні частини 5 статті 126 КУпАП доводяться матеріалами, поданими уповноваженим органом, де міститься:

протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №300052 від 14.04.2025; копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 300084 від 14.04.2025; копія направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 14.04.2025; копія акту огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; копія розписки ОСОБА_1 від 14.04.2025; копія висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановленян стану сп`яніння від 14.04.2025; довідка від 15.04.2025 щодо кваліфікації адміністративного правопорушення, відповідно до якої 29 травня 2024 року ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 КУпАП у виді штрафу 20 400 грн; витяги з бази АРМОР; копія постанови про накладення адміністратвиного стягнення по справі про адміністратвине правопорушення серії ЕНА№2263187 від 29.05.2024; довідка щодо наявності посвідчення водія від 15.04.2025; копія рапорту працівника поліції від 14.04.2025; відеозаписи з нагрудної камери поліцейських (вміщені на лазерні компакт-диски) на підтвердження зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Дослідивши докази, надавши їм оцінку, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.

Оскільки ОСОБА_1 визнається винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, до нього застосовується передбачене законодавством адміністративне стягнення у межах санкції відповідної частини статті 126 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Щодо ч. 1 ст. 130 КУпАП від 14 квітня 2025 року

14 квітня 2025 року близько 08 год 22 хв ОСОБА_1 перебуваючи по вул.Зарічна, 2, у селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області, керував транспортним засобом ВАЗ 2106 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на встановленян стану наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у Рокитнянській багатопрофільній лікарні у лікаря нарколога, результат огляду позитивний, що підтверджується висновком лікаря № 483, чим порушив вимоги п. 2.9. а ПДР України.

Працівниками поліції дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог п. 2.9. а ПДР водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом досліджені докази, які містяться в матеріалах справи, а саме:

протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №300084 від 14.04.2025; копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 300052 від 14.04.2025; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 14.04.2025; акту огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; висновок щодо результатів медичного огляду з метою встановленян стану сп`яніння від 14.04.2025; довідка щодо кваліфікація адміністративного правопорушення від 15.04.2025; витяги з бази АРМОР; копії постанов Рокитнянського районного суду Київської області від 05.03.2025 та 11.03.2025; довідка щодо наявності посвідчення водія; розписка ОСОБА_1 від 14.04.2025; відеозаписи з нагрудної камери поліцейських (вміщені на лазерні компакт-диски) на підтвердження зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Вказані дії ОСОБА_1 у протоколі уповноваженим органом кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому, до протоколу додано копії постанови Рокитнянського районного суду Київської області від 05.03.2025 у справі №375/266/25 та від 11.03.2025 у справі №375/522/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, якими накладено стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 грн з позбавлення права керування транспортними засобами на 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до довідки щодо кваліфікації адміністратвиного правопорушення від 15.04.2025 вказано, що у зв`язку з вище винесеними постановами слід вважати в діях ОСОБА_1 склад правопорушення за ч. 3 ст. 130 КупАП.

Санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_1 передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У свою чергу, санкцією ч.3 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дії передбачені ч. 1 ст.130 КУпАП, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У даному випадку, будучи двічі підданим адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 14.04.2025 знову керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, тому у даному випадку в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, а не ч.1 ст.130 КУпАП, як вказано у протоколі.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011, заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (рішення від 20.09.2016, заява N 926/08), суд виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Тим самим, таке уточнення фабули судом є неприйнятним з наведених передумов.

Однак, у рішенні від 29.06.2007 року по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom, заяви №15809/02 і 25624/02), Європейським Судом з прав людини постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З огляду на наведене, суд (суддя) приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 містять склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за якою вони кваліфіковані відповідним правоохоронним органом.

Таким чином, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Щодо ч. 5 ст. 126 КУпАП від 15 квітня 2025 року о 08 год 40 хв

15 квітня 2025 року близько 08 год 40 хв ОСОБА_1 перебуваючи по вул.Зарічна, 2, у селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області, керував транспортним засобом ВАЗ 2106 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 05.03.2025 справа № 375/266/25 строком на 5 років, правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив п.2.1.а ПДР України.

Працівниками поліції дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.1.а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Подія та склад адміністративного правопорушення та наявність вини у діях ОСОБА_1 у порушенні частини 5 статті 126 КУпАП доводяться матеріалами, поданими уповноваженим органом, де міститься:

протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №300927 від 15.04.2025; довідка щодо кваліфікації адміністративного правопорушення від 16.04.2025; витяги з бази АРМОР; копії постанов Рокитнянського районного суду Київської області від 05.03.2025 та 11.03.2025; довідка щодо наявності посвідчення водія від 16.04.2025; копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 300935 від 15.04.2025; копія направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 15.04.2025; копія акту огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; копія зобов`язання ОСОБА_1 від 15.04.2025; копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕНА№ 4504063 від 15.04.2025; копія рапорту працівника поліції від 15.04.2025; відеозаписи з нагрудної камери поліцейських (вміщені на лазерний компакт-диск) на підтвердження зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Дослідивши докази, надавши їм оцінку, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.

Оскільки ОСОБА_1 визнається винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, до нього застосовується передбачене законодавством адміністративне стягнення у межах санкції відповідної частини статті 126 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Щодо ч. 1 ст. 130 КУпАП від 15 квітня 2025 року о 8 год 40 хв

15 квітня 2025 року близько 08 год 40 хв ОСОБА_1 перебуваючи по вул.Зарічна, 2, у селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області, керував транспортним засобом ВАЗ 2106 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість. Від проходження огляду у встановленому законом порядку у найближчому медичному закладі у лікаря нарколога водій категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Працівниками поліції дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

Відповідно вимог до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом досліджені докази, які містяться в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №300935 від 15.04.2025; довідка щодо кваліфікація адміністративного правопорушення від 16.04.2025; витяги з бази АРМОР; копії постанов Рокитнянського районного суду Київської області від 05.03.2025 та 11.03.2025; довідка щодо наявності посвідчення водія від 16.04.2025; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 15.04.2025; акту огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; розписка ОСОБА_1 від 15.04.2025; копія про накладення адміністратвиного стягнення по справі про адміністратвине правопорушення серії ЕНА№4504063 від 15.04.2025; копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 300927 від 15.04.2025; рапорт працівника поліції від 15.04.2025; відеозаписи з нагрудної камери поліцейських (вміщені на лазерний компакт-диск) на підтвердження зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Вказані дії ОСОБА_1 у протоколі уповноваженим органом кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому, до протоколу додано копії постанов Рокитнянського районного суду Київської області від 05.03.2025 у справі №375/266/25 та від 11.03.2025 у справі №375/522/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126, ч.1 ст.130 КУпАП, якими накладено стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 грн з позбавлення права керування транспортними засобами на 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до довідки щодо кваліфікації адміністратвиного правопорушення від 15.04.2025 вказано, що у зв`язку з вище винесеними постановами слід вважати в діях ОСОБА_1 склад правопорушення за ч. 3 ст. 130 КупАП.

Санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_1 передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У свою чергу, санкцією ч.3 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дії передбачені ч.1 ст. 130 КУпАП, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У даному випадку, будучи двічі підданим адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 15.04.2025 знову керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та на пропозицію поліцейських пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря в найближчому закладі охорони здоров`я, категорично відмовився, тому у даному випадку в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, а не ч.1 ст.130 КУпАП, як вказано у протоколі.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011, заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (рішення від 20.09.2016, заява N 926/08), суд виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Тим самим, таке уточнення фабули судом є неприйнятним з наведених передумов.

Однак, у рішенні від 29.06.2007 року по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom, заяви №15809/02 і 25624/02), Європейським Судом з прав людини постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З огляду на наведене, суд (суддя) приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 містять склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за якою вони кваліфіковані відповідним правоохоронним органом.

Таким чином, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Щодо ч. 5 ст. 126 КУпАП від 15 квітня 2025 року о 20 год 00 хв

15 квітня 2025 року близько 20 год 00 хв ОСОБА_1 перебуваючи по вул.Окружна, у селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області, керував транспортним засобом ВАЗ 2106 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 05.03.2025 справа № 375/266/25 строком на 5 років, правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив п.2.1.а ПДР України.

Працівниками поліції дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.1.а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Подія та склад адміністративного правопорушення та наявність вини у діях ОСОБА_1 у порушенні частини 5 статті 126 КУпАП доводяться матеріалами, поданими уповноваженим органом, де міститься:

протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №301602 від 15.04.2025; довідка щодо кваліфікація адміністративного правопорушення від 17.04.2025; витяги з бази АРМОР; копії постанов Рокитнянського районного суду Київської області від 05.03.2025 та 11.03.2025; довідка щодо наявності посвідчення водія від 17.04.2025; копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 301598 від 15.04.2025; копія направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 15.04.2025; копія акту огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; копія зобов`язання ОСОБА_1 від 15.04.2025; копія постанови про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 4509739 від 15.04.2025; копія рапорту працівника поліції від 16.04.2025; відеозаписи з нагрудної камери поліцейських (вміщені на лазерний компакт-диск) на підтвердження зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Дослідивши докази, надавши їм оцінку, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП.

Оскільки ОСОБА_1 визнається винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, до нього застосовується передбачене законодавством адміністративне стягнення у межах санкції відповідної частини статті 126 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Щодо ч. 1 ст. 130 КУпАП від 15 квітня 2025 року о 20 год 00 хв

15 квітня 2025 року близько 20 год 00 хв ОСОБА_1 перебуваючи по вул.Окружна, у селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області, керував транспортним засобом ВАЗ 2106 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обставноці. Від проходження огляду на стан визначення наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у найближчому медмчному закладі у лікаря нарколога особа категорично відмовилась, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Працівниками поліції дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

Відповідно вимог до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом досліджені докази, які містяться в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №301598 від 15.04.2025; довідка щодо кваліфікація адміністративного правопорушення від 17.04.2025; витяги з бази АРМОР; копії постанов Рокитнянського районного суду Київської області від 05.03.2025 та 11.03.2025; довідка щодо наявності посвідчення водія від 17.04.2025; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння від 15.04.2025; акту огляду на стан наркотичного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; зобов`язання ОСОБА_1 від 15.04.2025; копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 301602 від 15.04.2025; копія постанови про накладення адміністратвиного стягнення по справі про адміністратвине правопорушення серії ЕНА№4509739 від 15.04.2025; рапорт працівника поліції від 16.04.2025; відеозаписи з нагрудної камери поліцейських (вміщені на лазерний компакт-диск) на підтвердження зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.

Вказані дії ОСОБА_1 у протоколі уповноваженим органом кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому, до протоколу додано копії постанов Рокитнянського районного суду Київської області від 05.03.2025 у справі №375/266/25 та від 11.03.2025 у справі №375/522/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126, ч.1 ст.130 КУпАП, якими накладено стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800,00 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами на 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до довідки щодо кваліфікації адміністратвиного правопорушення від 15.04.2025 вказано, що у зв`язку з вище винесеними постановами слід вважати в діях ОСОБА_1 склад правопорушення за ч. 3 ст. 130 КупАП.

Санкцією ч.1 ст.130 КУпАп, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_1 передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У свою чергу, санкцією ч.3 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дії передбачені ч.1 ст.130 КУпАП, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У даному випадку, будучи двічі підданим адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 15.04.2025 знову керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та на пропозицію поліцейських пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря в найближчому закладі охорони здоров`я, категорично відмовився, тому у даному випадку в його діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, а не ч.1 ст.130 КУпАП, як вказано у протоколі.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09.06.2011, заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04), "Карелін проти Росії" (рішення від 20.09.2016, заява N 926/08), суд виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Тим самим, таке уточнення фабули судом є неприйнятним з наведених передумов.

Однак, у рішенні від 29.06.2007 року по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom, заяви №15809/02 і 25624/02), Європейським Судом з прав людини постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З огляду на наведене, суд (суддя) приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 містять склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за якою вони кваліфіковані відповідним правоохоронним органом.

Таким чином, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Наявними матеріалами підтверджується, що при складанні протоколів від 14 квітня 2025 року та 15 квітня 2025 року особу ОСОБА_1 встановлено на підставі посвідчення водія, йому роз`яснено його права та обов`язки. Зазначені протоколи ОСОБА_1 підписав без зауважень щодо його змісту, порядку оформлення тощо.

Установлення події та складу адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП відбулося відповідно до приписів статті 266 КУпАП та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільнимнаказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини своєї неявки суд не сповістив, хоча про дату, час і місце розгляд справи повідомлявся завчасно і викликався до суду повісткою.

Заперечень по суті справи, заяв, пояснень, клопотань, документів на підтвердження поважності неявки до суду від ОСОБА_1 не надходило, вимог про розгляд справи за особистою участі, вимог про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 суду не пред`являв.

Отже, у справах, що розглядаються, вжито достатніх заходів для своєчасного та правильного вручення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, повістки в порядку статті 277-2 КУпАП.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди України застосовують при розгляду справ Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Також наголошувалося на тому, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав в основоположних свобод обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору (п. 71 рішення у справі "Смірнов проти України" заява № 3655/02, п. 41 "Пономарьов проти України" заява № 3236/03).

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції.

За таких обставин суд (суддя) виходить з того, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості належним чином скористатися своїми процесуальними правами (поцікавитися про стан розгляду справи, адже з моменту складання протоколів до дати вирішення справи по суті пройшов доволі тривалий проміжок часу) та реалізувати обов`язки (з`явитися до суду для подачі пояснень, доказів, клопотань, заяв, заперечень тощо).

При цьому суд (суддя) враховує, що виходячи з положень статті 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 126, частиною 5 статті 126, частиною 5 статті 126, частиною 1 статті 130, частиною 1 статті 130 та частиною 1 статті 130 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення не є обов`язковою.

За наведених обставин та обґрунтувань розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних матеріалів.

Оскільки ОСОБА_1 визнається винним у порушенні п. 2.1.а, п. 2.1.а, п.2.1.а, п. 2.9.а, п.2.5 та п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною 5 статті 126, частиною 5 статті 126, частиною 5 статті 126, частиною 1 статті 130, частиною 1 статті 130 та частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення КУпАП до нього слід застосувати передбачене законодавством адміністративне стягнення, при накладенні якого враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, а також приписи статті 36 КУпАП, якими унормовано, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Обставини за статтею 34 КУпАП та за статтею 35 КУпАП України не встановлено.

Враховуючи загальні правила накладення стягнення суд (суддя) вважає за належне застосувати відносно ОСОБА_1 :

адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот)грн за порушення частини 5 статті 126 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн за порушення частини 5 статті 126 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн за порушення частини 5 статті 126 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян за порушення частини 1 статті 130 КУпАП, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян за порушення частини 1 статті 130 КУпАП, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян за порушення частини 1 статті 130 КУпАП, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Остаточне визначення виду і тривалості стягнення визначається за правилами та положення статті 36 КУпАП, тобто за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Суд дійшов висновку, що з метою виховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є застосування до нього адміністративного стягнення за більш серйозне правопорушення з числа вчинених в межах санкції частини 5 статті 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років.

Конфіскація транспортного засобу судом (суддею) у цьому провадженні не підлягає застосуванню, адже суду (судді) не представлені докази, які б дозволити установити наявність у ОСОБА_1 у власності транспортних засобів. Конфіскація транспортного засобу, належного іншій особі, за вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 становитиме порушення права власності та посяганням на мирне володіння майном іншої, не причетної до правопорушення, особи.

Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись статтями 22, 23, 33-35, 126, 130, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284, 285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених за частиною 5 статті 126, за частиною 5 статті 126, частиною 5 статті 126, частиною 1 статті 130, частиною 1 статті 130 та частиною 1 статті 130 КУпАП.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне стягнення в межах санкції частини 5 статті 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Реквізити для сплати штрафу - (Рахунок отримувача: UA0010001; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37955989; код класифікації доходів бюджету: 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у дохід держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Реквізити для сплати судового збору (рахунок отримувача: UA0026001; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Стягувачем за цією постановою державний орган, за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення.

Боржником за цією постановою є особа, яка притягається до адміністративної відповідальності (анкетні дані, що видалося за можливе установити, наведені в вступній частині постанови).

Відповідно до статті 307 КУпАП, встановлено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 статті 307 цього Кодексу (п`ятнадцять днів з дня вручення постанови), постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя Олена БАНАХ-КОКУС

Постанова суду набирає законної сили ____________________________

Постанову може бути пред`явлено до виконання до _________________