ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 676/1971/25

Провадження № 33/820/401/25

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 квітня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Цією постановою адміністративне провадження за ст. 173 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Вербівка Борщівського району Тернопільської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

За протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 560470 від 18 березня 2025 року, ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він 16 серпня 2024 року, близько 17 год. 40 хв. по вул. Староушицька, 2 с. Слобідка Кульчієвецька Кам`янець-Подільського району, перебуваючи у громадському місці, вчинив дрібні хуліганські дії відносно ОСОБА_2 , що виразилось в образливому чіплянні та висловлюванні в його адресу нецензурними словами, внаслідок чого ОСОБА_1 внутрішньою стороною долоні пошкодив лобове скло автомобіля марки «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 173 КУпАП.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати та постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Постанову вважає незаконною, винесеною із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що суд безпідставно закрив провадження у справі, не визнавши ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП.

Стверджує, що винуватість останнього підтверджується даними відеозапису події та іншими матеріалами справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення потерпілого ОСОБА_2 на підтримку поданої апеляційної скарги, особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який заперечив проти її задоволення, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає часткоовму задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимоги ст. ст. 252, 280 КУпАП регламентують, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд під час її розгляду не дотримався зазначених вимог закону.

Зокрема, слушними є доводи апелянта про те, що місцевий суд, закриваючи провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, не встановивши винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, не міг цього зробити.

Так, закриття провадження з підстав закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення.

Разом з тим, у відповідності до ст. 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, чи винна дана особа в його вчиненні.

Тобто, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення чи винна особа в його вчиненні.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах: від 07 лютого 2018 року в справі № 910/18319/16; від 16 квітня 2019 року в справі № 927/623/18, від 04 березня 2020 року у справі № 641/2795/16-ц, від 07 лютого 2018 року у справі № 910/18319/16; від 16 квітня 2019 року у справі № 927/623/18, від 29 квітня 2020 року в справі № № 686/4557/18.

Натомість, місцевий суд, постановляючи оскаржене рішення, не з`ясував чи винен ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та закрив провадження у даній справі у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Отже, постанова місцевого суду винесена із порушенням вимог ст. 280 КУпАП.

Що стосується тверджень потерпілого про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи, то апеляційний суд виходить з наступного.

Так, ст. 173 КУпАП передбачено відповідальність за дрібне хуліганство.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі альтернативні діяння: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок.

Відповідно висновку, викладеного у постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 05 березня 2024 року (справа № 202/716/22, провадження № 51 - 5296 км 23) головною рушійною силою хуліганства є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки. Означені дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства. Протиправні діяння вчиняються за відсутності зовнішнього приводу або з незначного приводу і зазвичай спрямовані на випадкові об`єкти. Якщо хуліганству передує конфлікт винного з потерпілим (потерпілими), такий конфлікт провокується самим винним як зухвалий виклик соціальному оточенню, і реакція інших на провокуючі дії, в тому числі спроба їх припинити, стають приводом для подальшого насильства.

Тобто, для кваліфікації дій особи як хуліганства обов`язковими є бажання протиставити себе оточуючим, вороже ставлення для суспільства та наявність наслідків у вигляді порушення громадського спокою і спокою громадян, а також прямого умислу вчинення вказаних діянь.

Із даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 560470 від 18 березня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 16 серпня 2024 року, близько 17 год. 40 хв. по вул. Староушицька, 2 с. Слобідка Кульчієвецька Кам`янець-Подільського району, перебуваючи у громадському місці, вчинив дрібні хуліганські дії відносно ОСОБА_2 , що виразилось в образливому чіплянні та висловлюванні на його адресу нецензурними словами, внаслідок чого ОСОБА_1 внутрішньою стороною долоні пошкодив лобове скло автомобіля марки «Toyota Avensis», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок та спокій громадян, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 173 КУпАП.

Потерпілий ОСОБА_2 пояснив суду, що 16 серпня 2024 року близько 17 год. на власному автомобілі «Toyota Avensis» був зупинений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема ОСОБА_1 , на блокпосту в с. Слобідка Кульчієвецька із сторони смт. Стара Ушиця для перевірки документів. Перевіривши такі, ОСОБА_1 повідомив йому, що той нікуди не поїде з блокпосту. Після завершення всіх процедур, він розпочав рух автомобілем. Однак, ОСОБА_1 став перед ним та вдарив долонею по лобовому склу, яке розбив. Після цього, останній сів у мікроавтобус, що знаходився на блокпості, та поїхав. На місце події він викликав працівників поліції.

Натомість, ОСОБА_1 пояснив суду, що на момент події проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_2 . 16 серпня 2024 року. Перебуваючи на блокпосту с. Слобідка Кульчієвецька із сторони смт. Стара Ушиця, зупинив автомобіль марки «Toyota Avensis» під керуванням ОСОБА_2 , для перевірки військово-облікових даних. В ході спілкування з ним, ОСОБА_2 розпочав рух власним автомобілем та наїхав йому на ногу. Через це він висловився на адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою та від болю різко обперся рукою на його автомобіль. Відразу після цього колеги на мікроавтобусі завезли його до травмпункту із отриманим пошкодженням ноги внаслідок наїзду на неї автомобіля ОСОБА_2 . Зазначив, що вказаний блок пост знаходиться поза межами населеного пункту.

Тобто, ОСОБА_1 підтвердив, що він вживав нецензурні слова внаслідок отримання больового шоку, через наїзд на його ногу автомобілем під керуванням ОСОБА_2 . Вказана подія відбулась на блокпосту, що розташований поза межами населеного пункту.

Такі його пояснення повністю узгоджуються із даними відеозапису, наявного у матеріалах справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 разом із колегою повідомляють ОСОБА_2 про необхідність проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військово-лікарської комісії. В той момент, коли ОСОБА_1 знаходився біля передньої частини автомобіля з боку водійських дверцят, потерпілий розпочав рух власним авто та здійснив наїзд на ногу останнього, через що ОСОБА_1 висловився до нього нецензурною лайкою та, намагаючись обпертись рукою на автомобіль, пошкодив лобове скло.

Отже, така поведінка ОСОБА_1 була викликана саме діями потерпілого ОСОБА_2 , який скоїв наїзд транспортним засобом на його ногу. В результаті цього, ОСОБА_1 висловив емоційну реакцію (нецензурно висловився), яка була спричинена фізичним болем та емоційним потрясінням.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 не вбачається образливого чіпляння до ОСОБА_2 та висловлювання на його адресу нецензурними словами, які порушили громадський порядок і спокій громадян, а також прямого умислу на вчинення вказаних діянь, викликаних бажанням протиставити себе оточуючим та ворожим ставленням до суспільства. Натомість, його нецензурне висловлювання хоча й мало словесну форму, проте не носило суспільно-небезпечного характеру та не порушувало громадський порядок.

Крім того, варто зазначити, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка (які) доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони (Закон України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22 вересня 2005 року № 2899-ІУ).

Натомість, із матеріалів справи вбачається, що вказана подія відбулась на території блокпосту в с. Слобідка Кульчієвецька.

Відповідно до Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 липня 2020 року № 573, блокпост посилений контрольно-пропускний пункт, який тимчасово встановлюється на в`їзді/виїзді (вході/виході) на територію/з території, де введено воєнний стан та запроваджено комендантську годину, на якому облаштовуються місця для перевірки осіб, транспортних засобів, багажу та вантажів, позиції вогневих засобів та бойової техніки, місця для відпочинку та забезпечення життєдіяльності особового складу, який виконує завдання на блокпосту.

Тобто, блокпост у розумінні закону не є громадським місцем.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. У зв`язку з цим, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі слід закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що працівниками правоохоронних органів не надано оцінки діям ОСОБА_2 , який, керуючи автомобілем, здійснив наїзд на ногу ОСОБА_1 та заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді забою, роздавлення м`яких тканин лівої ступні.

Враховуючи вищевикладене, постанова Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 квітня 2025 року про закриття провадження у справі за ст. 173 КУпАП щодо ОСОБА_1 на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП підлягає скасуванню з постановленням нової постанови відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 квітня 2025 року, якою адміністративне провадження щодо ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.