Справа № 523/7720/25
Номер провадження 3/523/2472/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року м. Одеса

Суддя Пересипського (Суворовського) районного суду міста Одеси Шурупов В.В., за участю секретаря судового засідання Подуфалової А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднані матеріали, які надійшли з УПП в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді від 05.05.2025 року, матеріали справ про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП, відповідно, об`єднані в порядку ст.36 цього ж Кодексу в одне провадження.

Відповідно з наданими до суду матеріалами справи, 21.04.2025 року о 21:57 годині, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Hyundai Grandeur», номерний знак НОМЕР_1 , біля будинку №130 по пр-ту Князя Володимира Великого (Добровольського) в м.Одесі, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб марки «Nissan Qashqai», номерний знак НОМЕР_2 , належного ОСОБА_2 , після чого перший з вказаних осіб залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив п.п.2.3.б, 13.1, 2.10.а «Правил дорожнього руху». Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

21.05.2025 року захисник ОСОБА_1 адвокат Тимофієв І.В. подав до суду письмові заперечення на протокол, у якому просив про закриття справи за ст.122-4 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

23.05.2025 року в судове засідання з`явився ОСОБА_1 та захисник Тимофієв І.В., але після початку судового розгляду справи стало відомо про замінування будівлі суду, у зв`язку із чим у судовому засіданні було оголошено перерву до розмінування суду.

Проте, після закінчення перерви ОСОБА_1 та захисник Тимофієв І.В. до зали судових засідань не повернулись, з будь-якими заявами чи клопотаннями не звернулись, що сприймається суддею як обрана стороною захисту форма реалізації наданих їй прав, з огляду на що, з урахуванням наявних в матеріалах справи заперечень захисника на протокол про адміністративне правопорушення, а також згідно ч.1 ст.268 КУпАП, суддя вирішив розглянути справу за відсутністю вказаних осіб та на підставі наданих до суду матеріалів.

Вивчивши матеріали об`єднаної справи за ст.ст.122-4, 124 КУпАП, дослідивши доводи заперечень захисника Тимофієва І.В., суддя доходить наступних висновків.

В обґрунтування провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ст.ст.122-4, 124 КУпАП, УПП в Одеській області надало до суду матеріали, які містять:

- протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №№308138, 308093 від 22.04.2025 року, в яких наведені обставини порушення водієм ОСОБА_1 приписів п.п.13.1, 2.10.а «Правил дорожнього руху» (а.с.1, 12);

- схемою місця дорожньо-транспортної події від 21.04.2025 року, відповідно до якої розташування транспортних засобів марки «Hyundai Grandeur» та «Nissan Qashqai», локалізація механічних пошкоджень на цих транспортних засобах свідчить на той факт, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.13.1 «Правил дорожнього руху» (а.с.14);

- поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 21.04.2025 року (а.с.6, 15);

- поясненнями свідка ОСОБА_3 21.04.2025 року (а.с.5, 16).

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ч.2 ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Обов`язок доведення інкримінованих певній особі обставин вчинення адміністративного правопорушення покладається на працівників поліції, уповноважених на складання протоколів про такі адміністративне правопорушення, а суд при розгляді справ про адміністративні правопорушення позбавлений можливості і права відшуковувати докази провини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи (органу), що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, зважаючи на таке.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом із тим, п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР).

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.13.1 «Правил дорожнього руху», водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Статтею 124 КУпАП встановлено, що порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Досліджені та перевірені суддею обставини і докази у справі поза розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а будь-яких належних і допустимих доказів, які б спростовували винуватість вказаної особи у наведеній частині, матеріали справи не містять.

Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доведена матеріалами справи у повному обсязі.

Перевіривши ж матеріали справи за ст.122-4 КУпАП та дослідивши письмові заперечення захисника Тимофієва І.В. на протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , суддя доходить наступних висновків.

За ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди використовують практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Так, за висновками Європейського суду з прав людини, викладених, зокрема, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.09.2011 року) та у справі «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2018 року), Суд неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

За ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленим законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Захисник Тимофієв І.В. у своїх запереченнях на протокол про адміністративне правопорушення за ст.122-4 КУпАП, посилається на те, що ОСОБА_1 провину в скоєній дорожньо-транспортній пригоді визнає, однак не згоден зі складенням протоколу за ст.122-4 КУпАП за умисне залишення місця ДТП, оскільки останній місце пригоди не залишав, а був присутній до закінчення складання відносно нього адміністративних матеріалів, у зв`язку з чим, захисник просить закрити провадження у вказаній частині.

Згідно з вимогами п.2.10.а ПДР, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Диспозиція статті ст.122-4 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП правопорушення виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини у формі умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені правила дорожнього руху і прагне до цього.

Відповідно до положень ст.ст.10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

В матеріалах об`єднаної справи в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП, містяться пояснення потерпілої ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 від 21.04.2025 року, зі змісту яких вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, одразу після вчинення дорожньо-транспортної пригоди вийшов із транспортного засобу, визнав свою винуватість та спілкувався із вказаною потерпілою.

Крім того, присутність ОСОБА_1 на місці пригоди також підтверджується наявною в матеріалах справи схемою ДТП, на якій зафіксоване розташування транспортних засобів обох учасників зіткнення транспортних засобів, сукупність чого вказує на відсутність у діях вказаної особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 у справі №1-р/2019 зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, доводи захисника Тимофієва І.В. щодо наявності підстав для закриття провадження по справі в частині в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП є обґрунтованими, а відтак провадження по справі у наведеній частині підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях вказаної особи складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, в силу положень ст.33 КУпАП, приймаючи до уваги характер та обставини інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення за ст.124 означеного Кодексу, зважаючи на особу останнього та наявність у нього страхового полісу СК «Альфа-Гарант», суддя доходить висновку про те, що що з метою виправлення й попередження нових правопорушень до вказаної особи доцільне застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.1, 7, 9, 2, 23, 27, 33, 40-1, 122-4, 124, 247, 256, 268, 276-280, 283 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за скоєння правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави, у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

На підставі ст.40-1 КУпАП, стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 605,60 гривень на користь держави в особі Державної судової адміністрації України, (00020, м.Київ, вул.Липська, 18/5).

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, - закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови вручити під розписку ОСОБА_1 та направити для відома до УПП в Одеській області ДПП Національної поліції України, а також надати іншим заінтересованим особам.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя: В.В. Шурупов