ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/267/25 Справа № 711/886/25 Категорія: ч. 5 ст. 126 КУпАП Головуючий у І інстанції Комплєктова Т. О. Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Задорожньої В.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення № 711/886/25 за апеляційною скаргою захисника Задорожньої В.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 березня 2025 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 березня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 605,6 грн.

Як встановлено судом першої інстанції ОСОБА_1 29.01.2025 о 00-05 год. керував автомобілем «ВАЗ 2103» д.р.н. НОМЕР_1 по вул. Н.Левицького, 14 в м. Черкаси, будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.09.2024 строком на 1 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Задорожня В.О. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що судом першої інстанції не надано оцінки протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 232958 від 29.01.2025.

Судом не враховано, що викладені у рапорті відомості не відповідають дійсності, оскільки відсутній зафіксований факт руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та його зупинки.

Працівниками поліції не були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та 63 Конституції України, що є грубим порушенням права на захист.

Суд безпідставно послався на постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3336291 від 25.10.2024, оскільки вказана постанова не містить відомостей про її вручення ОСОБА_1 чи його відмову від її отримання на час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 232958 від 31.03.2025.

Заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника Задорожньої В.О., які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Так, диспозицією вказаної частини та статті закону встановлено адміністративну відповідальність за повторне, протягом року, вчинення порушень, таких як: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.1 а ПДР україни, передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу вказаного правопорушення, що підтверджується:

- рапортом працівника поліції, з якого вбачається, що 29.01.2025 близько 00.05 год. по вул. Н.Левицького, 14 в м. Черкаси був зупинений автомобіль «ВАЗ 2103» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . При перевірці документів у водія ОСОБА_1 встановлено, що він повторно протягом року керує транспортним засобом, будучи позбавленим права керування, за що було складено протокол за ч. 5 ст. 126 КУпАП;

- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3336291 від 25.10.2024, згідно якої, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП за керування ТЗ будучи позбавленим права керування Придніпровським районним судом м. Черкаси від 11.09.2024, постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.09.2024, ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

- даними відеозапису з бодікамер поліцейських (кліп 0 та кліп 2), повторно переглянутого апеляційним судом, з якого вбачається, що поліцейські в ході спілкування з водієм ОСОБА_1 встановили, що водій позбавлений права керуванням транспортними засобами на підставі постанови суду від 11.09.2024, проти чого ОСОБА_1 не заперечував. Документи для перевірки надав із застосунку «Дія». Про те, що він не керував автомобілем працівникам поліції не повідомляв. Стосовно ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу, був складений протокол за ч. 5 ст. 126 КУпАП, права водію роз`яснені, а також він був відсторонений від керування транспортними засобами;

Крім того, інспектором було виконано вимоги Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1359 п. 1 розділу 9, та відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Апеляційний суд відмічає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 232958 від 29.01.2025 складений за встановленою формою з врахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року № 1395. Порушень співробітниками поліції положень вказаної інструкції при оформленні щодо ОСОБА_1 матеріалів про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.126 КУпАП судом апеляційної інстанції не виявлено.

Згідно ч.9 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII (далі Закон №3353-XII) право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Посвідчення водія видається відповідно до Положення «Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 (далі - Положення). Згідно з цим Положенням особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами (пункт 2).

Згідно з пунктом 3 цього Положення транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на відповідні категорії: А1, А, В1, В, С1, С, D1, D, ВЕ, С1Е, СЕ, D1E, DE, Т.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 232958 від 29.01.2025, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2103 д.н.з. НОМЕР_1 .

Виходячи з вимог пункту 3 Положення до керування такими транспортним засобом як ВАЗ 2103 допускаються водії, які мають право на керування транспортними засобами категорій В.

Як вбачається з матеріалів справи, під час зупинки транспортного засобу ВАЗ 2103 д.н.з. НОМЕР_1 , яким 29.01.2025 о 00-05 год в м. Черкаси, по вул. Нечуя Левицького, 14, керував ОСОБА_1 , було встановлено, що останній позбавлений права керування транспортними засобами та дані дії вчинив повторно протягом року, що підтверджується постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.09.2024, згідно якої ОСОБА_1 приягнений до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнененя у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керувати транспртним засобом строком на 1 рік.

Приймаючи рішення за протоколом серії ЕПР1 № 232958 від 29.01.2025, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом, не маючи права керувати даним видом транспортного засобу, чим порушив вимоги пункту 2.1 а Правил дорожнього руху України.

Твердження апелянта про те, що суду не було надано належних і допустимих доказів того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, є надуманими та повністю спростовуються переглянутим апеляційним судом відеозаписом події від 29.01.2025 за участю ОСОБА_1 , який не висловлював жодних заперечень щодо некерування ним транспортним засобом

Враховуючи наявність зафіксованих відеокамерами поліцейських відомостей, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави ставити під сумнів дані протоколу про адміністративне правопорушення. Зазначені відомості походять з різних джерел, логічно та послідовно доповнюють та не протирічать один одному, що свідчить про їх об`єктивність.

Доводи апелянта про те, що поліцейські, які склали протокол 29.01.2025 не мали належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_1 , є таким, що позбавлений права керувати транспортними засобами, є необґрунтованими і спростовуються матеріалами справи, переглянутим відеозаписом події від 29.01.2025, як і доводи про те, що ОСОБА_1 не знав про позбавлення його права керування транспортними засобами.

Твердження захисника про те, що працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 права, передбачені ст. 268 КУпАП та 63 Конституції України є безпідставними та спростовуються даними відеозапису з бодікамер поліцейських та протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 232958 від 29.01.2025, згідно якого, в графі щодо роз`яснення прав, ОСОБА_1 поставив свій підпис.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії» Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).

Тому, доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, є необґрунтованими та спростовуються, як переглянутим вищевказаним диском з відеозаписом події від 29.01.2025 за участі ОСОБА_1 , так і іншими матеріалами справи.

Позиція захисника та ОСОБА_1 , щодо невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюється апеляційним судом, як спосіб захисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Вид та розмір стягнення накладено на ОСОБА_1 судом першої інстанції у відповідності з вимогами ст.ст.23,33,36 КУпАП.

Згідно ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП та накладенні на нього адміністративного стягнення були дотримані в повній мірі.

Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови суду, під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, із врахуванням наявних в матеріалах справи доказів, яким була надана належна правова оцінка, місцевий суд вірно встановив в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП, а доказів на спростування таких висновків під час апеляційного розгляду здобуто не було.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому постанову районного суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 березня 2025 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Задорожньої В.О. в інтересах ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В.Биба