Справа № 347/101/25
Провадження № 33/4808/360/25
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції КНИЩУК Р. М.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В. за участю адвоката Дикуна І.В.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Дикуна Ігоря Васильовича, що діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 14 квітня 2025 року якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто з судовий збір.

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Правопорушення вчинено за наступних обставин:

14 січня 2025 року о 14:39 год. ОСОБА_1 в м. Косів по вул. Дружби Косівського району Івано-Франківської області керував транспортним засобом марки «Сітроен» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу газоаналізатор Алкотест Драгер 6810. Результат позитивний 0,23 проміле, від керування відсторонений, чим порушив п. 2.9 а ПДР.

В апеляційній скарзі з доповненнями апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та винесеним з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Наголошує, що працівники поліції в порушення вимог закону за однією подією винесли дві постанови з одним і тим самим номером і серією ЕНА №3857256.

Звертає увагу, що час зупинки, який зафіксований на відеозаписі, не відповідає часу, що зафіксований в постанові.

Зазначає, що прилад, за допомогою якого проводився огляд, має межі допустимої абсолютної похибки в інтервалі від 0 до 0,4% - плюс мінус 0.04 % та відносної в діапазоні понад 0,4 % - плюс мінус 10 %, а тому вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 , що становить 0,23 проміле і є нижчим за похибку діапазону вимірювання, не є підтвердженням керуванням транспортним засобом ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Вказує, що в роздруківці вказано час проведення огляду, як 14:53, проте на відеозаписах в той час не зафіксовано продування приладу, що свідчить про можливість маніпуляцій працівників поліції, а також підмінення чи спотворення вагомих підстав для встановлення достовірності правопорушення.

Адвокат Дикун І.В. з`явився в судове засідання апеляційного суду. Йому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП. Клопотань не заявлено. Просив розглядати апеляційну скаргу без участі ОСОБА_1 та задовольнити її.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, неодноразово належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, клопотань від про відкладення розгляду апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не подавав, не поступало і заяв зміну місця проживання чи про перебування в іншому місці з поважних причин.

Так, особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини(далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14 січня 2025 року серії ЕПР1 № 220841 (а.с. 1) 14 січня 2025 року о 14:39 год. ОСОБА_1 в м. Косів по вул. Дружби Косівського району Івано-Франківської області керував транспортним засобом марки «Сітроен» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу газоаналізатор Алкотест Драгер 6810. Результат позитивний 0,23 проміле, від керування відсторонений. Цим порушив вимоги п. 2.9. а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції Бельмегою І.Д. з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним.

ОСОБА_1 власноручним підписом у відповідній графі протоколу підтвердив, що йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, від дачі пояснень відмовився.

Звертаю увагу, що власноручний підпис підтверджує волевиявлення особи, дійсність документу, свідчить про відповідальність за його зміст.

Розбіжності в часі зупинки транспортного засобу, який зафіксовані на відеозаписі та в інших документах не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Зазначений в протоколі час 00:00:00 та 14:39 не є підставою для визнання протоколу недійсним, оскільки час вчинення правопорушення зафіксовано й іншими документами.

Роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (а.с. 2), підписана ОСОБА_1 та засвідчує результат тесту, проведеного за допомогою приладу «Drager Alkotest 6810» - 0,23 ‰ проміле, який перевищує гранично допустиму норму (0,2 проміле).

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3) вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками, такими як: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою «Drager Alkotest 6810», з результатом 0,23 ‰ проміле, з результатом огляду ОСОБА_1 погодився та підписав акт.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у Косівську ЦРЛ (а.с. 4), вбачається, що водій ОСОБА_1 , в якого виявлені ознаки сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови не пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, оскільки такий огляд було проведено на місці зупинки, з яким він погодився.

На відеозаписах, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 11), безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано, як працівник поліції зупинив транспортний засіб марки «Сітроен» д.н.з. НОМЕР_1 у зв`язку з порушенням ПДР. Після зупинки працівник поліції попросив надати документи для перевірки, дану вимогу водій виконав. В ході розмови працівник поліції запропонував пройти водієві ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у зв`язку з відчутним запахом алкоголю з ротової порожнини. ОСОБА_1 погодився. Далі зафіксовано процес проходження огляду ОСОБА_1 , з результатом 0,23 ‰ промілеОСОБА_1 погодився та не бажав пройти повторний огляд у медичному закладі. Після цього працівник поліції роз`яснили ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомили про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. Після складання процесуальних документів працівники поліції оголосили їх зміст ОСОБА_1 , який підписав їх.

Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.

Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянта про те, що працівники поліції в порушення вимог закону за однією подією винесли дві постанови з одним і тим самим номером і серією ЕНА №3857256 не є слушним, оскільки постанова серії ЕНА №3857256 фіксує факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 8.4 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, що не є предметом розгляду даної справи і не спростовує факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та його перебування у стані алкогольного сп`яніння, а саме це, згідно п. 2.9. а Правил дорожнього руху ставиться у вину ОСОБА_1 .

Крім того з відповіді ГУ НП в Івано-Франківській області вбачається, що ІП «Адмінпрактика» системи ІПНП України містить одну постанову серії ЕНА №3857256 за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 , однак при винесені електронної постанови було допущено помилку щодо марки керованого транспортного засобу, у зв`язку з чи інспектор в присутності ОСОБА_1 він корегування до винесеної постанови і видрукувавши новий примірник та надав ОСОБА_1 , а тому посилання на наявність двох постанов за одним і тим самим номером та однією і тією ж подією не є слушним.

Також не є слушним твердження апелянта про те, що у роздруківці вказано час проведення огляду, як 14:53, проте на відеозаписах в той час не зафіксовано продування приладу, що свідчить про спотворення вагомих підстав для встановлення достовірності правопорушення, оскільки вказані розбіжності не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та не впливають на правову кваліфікацію дій водія ОСОБА_1 оскільки він притягається до адміністративної відповідальності саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується відеозаписами які міститься в матеріалах.

Таким чином вище викладена сукупність доказів поза розумним сумнівом доводить правильність висновку суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу та керував ним у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п.п. 2.9. а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція.

Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Наявні у матеріалах справи докази підтверджують, що водій ОСОБА_1 у якого поліцейським виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, на пропозицію поліцейського пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, за результатами якого - він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, погодився з результатами.

Оскільки ОСОБА_1 погодився з результатами огляду, який він пройшов на місці, поліцейські не мали підстав доставити його до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, вважаю, що в даному випадку дотримано приписів Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вважається таким, що пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

Твердження апелянта про те, що вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 становить 0,23 проміле, що є нижчим за похибку діапазону вимірювання не є слушним, оскільки відповідно частини 7 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 % проміле алкоголю в крові.

Крім того інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якою визначено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів та оформлення результатів такого огляду, не передбачено обов`язку поліцейських проводити повторний тест у випадку, якщо за результатами проведення першого тесту цифровий показник незначно перевищує 0,2 проміле алкоголю в крові.

ОСОБА_1 були відомі наслідки згоди з результатом огляду, він не бажав пройти повторний огляд у медичному закладі і погодився з результатом 0,23 ‰ проміле, що стало підставою для складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Подальша незгода з результатом, а саме під час розгляду в суді першої інстанції, у зв`язку з ймовірною похибкою приладу, за умови що особа погодилась з результатом та не проходила огляд в лікарні, неможливо визнати обставиною, яка доводить невинуватість особи.

Отже встановлено, що ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу марки «Сітроен» д.н.з. НОМЕР_1 , у нього виявлено працівниками поліції ознаки алкогольного сп`яніння, проведено огляд на стан сп`яніння у відповідності до закону, та встановлено стан сп`яніння з результатом якого він погодився, а тому вважаю, що матеріалами провадження у своїй сукупності поза розумним сумнівом доведено, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу та керував ним у стані сп`яніння.

Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі, за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Дикуна Ігоря Васильовича, що діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Косівського районного суду Івано-Франківської області від 14 квітня 2025 року, щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло