Справа № 182/6492/24
Провадження № 3/0182/179/2025
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27.05.2025 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Ступак Т.С. розглянувши матеріали, які надійшли з Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, яка зареєстрована та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

за участю захисника Авраменко А.В.

в с т а н о в и в:

Опис обставин, установлених під час розгляду справи

1.18.10.2024 о 22-15 год. в м.Нікополі по вул.Електрометалургів 17 водій ОСОБА_1 керувала автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду у встановленому законодавством порядку відмовилась. Від керування транспортного засобу відсторонений. Своїми діями водій порушила 2.5 ПДР.

2.Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення

3.У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, про час та дату судового засідання була повідомлена належним чином.

4.Захисником Авраменко А.В. до суду подано клопотання про закриття справи щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Захисник звертав увагу суду на те, що із відеозапису вбачається, що працівники поліції не повідомляли ОСОБА_1 про виявлення у неї будь-яких ознак алкогольного сп`яніння, які вказані у акті огляду особи та направлені особи до медичного закладу. Із відеозапису подій за участі ОСОБА_1 не вбачається, яким саме чином працівник поліції встановив наявність у неї зазначених у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння та направленні на огляд водія транспортного засобу ознак алкогольного сп`яніння. Крім того, зазначений відео файл не підписано ЕЦП, тому відео надані до суду поліцейськими як докази порушення водієм правил дорожнього руху (ПДР), є неналежними та недопустимими. Будь-яких інших доказів про факт відмови від огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 немає. Недоведеність цієї обставини виключає в діях особи склад адміністративного правопорушення. Поліцейськими також не було роз`яснено прав та обов`язків ОСОБА_1 передбачених ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України. Як наслідок, ОСОБА_1 вже після телефонного дзвінка до адвоката зрозуміла, що вона зобов`язана пройти огляд, тому і погодилася їхати до лікарні, про що сказала поліцейському на відео з часом 22:43:10 22:44:05, проте поліцейський сказав, що вже пізно. У протоколі не зазначені ознаки алкогольного сп`яніння, які були встановлені поліцейським. Всупереч вказаним вимогам в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, відсутні дані щодо вилучення посвідчення водія, не зазначено особу, якій було доручено доставку та зберігання автомобіля, не зазначено місце його доставки (штраф майданчик або адреса проживання). Посилаючись на практику ЄСПЛ захисник просив провадження закрити.

Оцінка та мотиви Суду

5.Відповідно до положень ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

6.Згідно з ч.2 ст.7, ст.245, ст.280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. При цьому суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

7.Так, п.2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

8.За невиконання вимог пункту 2.5 ПДР України, передбачена відповідальність за ст.130 КУпАП.

9.Дослідивши протокол та додані до нього матеріали, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (відмова особи, яка керує транспортним засобом, у встановленому законом порядку пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції).

10.Вина ОСОБА_1 підтверджується наявними матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №153766 від 18.10.2024; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яке складено 18.10.2024 о 22-20 годині, у якому зазначені наявні ознаки сп`яніння: нестійка хода, млява мова, різкий запах алкоголю з порожнини рота, згідно з направленням огляд ОСОБА_1 не проводився у зв`язку з її відмовою; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовилась від огляду, що зафіксовано на бодикамери № 799166, 799176; копією протоколу серії ЕНА № 3293801 від 18.10.2024, якою ОСОБА_1 була притягнута до відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

11.Судом також був досліджений наявний у матеріалах справи відеодиск із записом нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксловано рух та зупинку транспортного засобу, а саме автомобіля д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , спілкування та надання пояснень ОСОБА_1 яка підтвердила факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, прохала відпустити її та відмовилась від огляду на встановлення стану та ступеню сп`яніння на законну вимогу працівника поліції.

12.Даний відеозапис є належним та допустимим доказом, на якому зафіксовані інкримінуємі події та з його змісту можливо встановити події які відбувались. Даних про переривання, спотворення, монтажу запису немає, він відповідає вимогам достовірності і процесуальним документам справи.

13.Зазначені докази є чіткими, узгоджуються між собою та не викликають сумніву.

14. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735.

15.Стосовно доводів про порушення працівниками поліції прав ОСОБА_1 , то суд зазначає, що своїми правами остання скористалась та відмовилась від надання показів/підписів скориставшись на ст.63 Конституції України, наразі судом забезпечено її право на захист та можливість брати участь в судовому розгляді і надати пояснення. Захист ОСОБА_1 здійснюється адвокатом за вибором останньої.

16.Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для закриття провадження у справі, судом не встановлено, а доводи сторони захисту за своїм змістом зводяться до незгоди з протоколом, власної оцінки доказів у справі, які захисник тлумачить на користь захисту, ігноруючи їх сукупність та об`єктивність відеозапису.

17.Твердження сторони захисту про порушення порядку огляду та вимоги Інструкції з боку працівників поліції, суд розцінює як спосіб захисту який направлений на уникнення відповідальності.

18.Суду не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вина останньої повністю підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, які доповнюють один одного та не викликають сумніву,і були дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи.

19.Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Накладення адміністративного стягнення

20.Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

21.Слід зазначити, що будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортним засобом, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

22.ОСОБА_1 , як водій, керуючи джерелом підвищеної небезпеки в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлювала, що це заборонено законом та становить небезпеку для оточуючих, дана категорія правопорушень вчиняється водіями тільки навмисно, вчинене відносить до грубого порушення, а водій не може не розуміти загрози для оточуючих внаслідок власної поведінки.

23.При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність згідно ч.2 ст.33 КУпАП.

24.Обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 34 КУпАП - не встановлено.

25.Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статті 35 КУпАП - не встановлено.

26.Враховуючи характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, зокрема те, що вчинене правопорушення (ч.1 ст.130 КУпАП) є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку, особу порушниці та її ставлення до скоєного, суддя вважає, що стягнення повинно бути обране у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами (відповідно до довідки інспектора САП Нікопольського РУП ГУНП, ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 23.01.2020), що є достатнім для виховання правопорушниці, а також запобіганню вчинення нових правопорушень.

27.Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

28.Відповідно до ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі встановленому законом.

Керуючись ст. 7, 9, 33, 130, 245, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

1.ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

2.Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

3.Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

4.Відповідно до статті 317 КУпАП направити постанову для виконання відповідній посадовій особі органу Національної поліції.

5.На підставі ст.308 КУпАП України, у разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова буде направлена до органу державної виконавчої служби для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3-х місяців.

Суддя: Т. С. Ступак