Справа № 199/3858/25
ПОСТАНОВА

іменем України

22.05.2025 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який має посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 15.04.2017, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю: захисника адвоката Хараїм О.В.,

УСТАНОВИВ:

14.03.2025 о 06:50 годині водій ОСОБА_1 у місті Добропілля на просп. Курчатова, 1, керував транспортним засобом «Тойота Корола», н.з. НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота; тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, був сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи судовою повісткою, яка направлялася поштою, а також через офіційний веб-сайт «Судова влада України».

Тобто судом прийнято вичерпні заходи для повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні захисник Хараїм О.В. вважала можливим розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , оскільки він проходить військову службу. Захисник Хараїм О.В. просила закрити провадження по справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки:

-матеріали справи не містять доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 ;

-порушена процедури застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції відеозапису. Відеозапис здійснений невідомою особою, не на спеціальний технічний засіб портативний нагрудний відеореєстратор, а на невстановлений пристрій, який не містить жодних атрибутів, зокрема дати та часу проведення відеозйомки, які, в свою чергу, відображають відеозаписи з портативних нагрудних відео реєстраторів;

-в ході спілкування зі співробітниками поліції він повідомляв останнім, що є військовослужбовцем та проходить військову службу у військовій частині в/ч НОМЕР_4 , тому огляд на стан сп`яніння мав бути проведений виключно посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, а не інспектором поліції, через що вважаю, що вимога щодо проходження ним огляду є була безпідставною та протиправною, а тому у ОСОБА_1 не виникало обов`язку її виконувати;

-матеріали справи не містять підстав для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 ;

- ОСОБА_1 не були роз`ясненні його права та обов`язки, в тому числі право на захист;

-відсутнє письмове направлення ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я, яке б містило відомості про те, що він був ознайомлений зі змістом вказаного направлення та воно було вручено йому під підпис.

Також захисник просила визнати наявний в матеріалах справи акт огляду неналежним та недопустимим доказом, оскільки огляд ОСОБА_1 не був проведений.

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, враховуючи, що ОСОБА_1 повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав, визнано можливим розгляд справи у його відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Вислухавши думку захисника Хараїм О.В., вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 821521 від 14.03.2025, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить його підпис у протоколі без зауважень. Зі змісту даного протоколу слідує, що водій ОСОБА_1 власноруч надав пояснення наступного змісту: «В лікарню не поїду»;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з якого слідує, що у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Проте огляд на стан сп`яніння не проводився;

- змістом направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.03.2025, з якого убачається, що огляд водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я не проводився;

- матеріалом відеозапису, долученого Покровським РУП ГУНП в Донецькій області до справи, з якого убачається, що працівник поліції оголошує дату та час здійснення запису: 14.03.2025 07:00 година. На питання поліцейського водій ОСОБА_1 повідомив, що він дійсно керував транспортним засобом «Тойота Корола», н.з. НОМЕР_3 . Водію ОСОБА_1 повідомлено, що його зупинили та під час спілкування виникла підозра, що він вживав спиртні напої. Працівником поліції запропоновано ОСОБА_1 продути газоаналізатор «Драгер». ОСОБА_1 відповів: «Ні, спішу». Водію ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на що ОСОБА_1 повідомив: «Відмовляюся».

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Надаючи оцінку позиції сторони захисту про наявність підстав для закриття справи, вважаю таку думку необґрунтованою, з огляду на наступне.

Частиною ч. 1 ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 3 ст. 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Приписи статті 266 КУпАП, Правил дорожнього руху, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 за № 1452/735, надають інспектору поліції виключні повноваження щодо виявлення у водія ознак сп`яніння. Тобто це дискреційні повноваження поліцейського і водій, згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху повинен виконати вимогу поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння або нести відповідальність за безпідставну та необґрунтовану відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Зокрема, з матеріалу відеозапису вбачається, що водій ОСОБА_1 підтвердив факт керування транспортним засобом «Тойота Корола», н.з. НОМЕР_3 , проте ствердно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Драгер», так і в медичному закладі, не наводячи будь-яких обґрунтованих підстав не проходити такий огляд, що не узгоджується з приписами п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Доводи захисника щодо порушення процедури застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції відеозапису, слід оцінювати критично.

Зокрема, у відповідності до приписів ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Проте стаття 266 КУпАП не визначає поняття технічних засобів відеозапису, як і не визначає цього поняття Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 за № 1395 і Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103.

У той же час з приписів ч. 1 ст. 14-2 КУпАП слідує, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Таким чином, аналізуючи ч. 1 ст. 14-2 КУпАП, слід дійти висновку, що законодавець надав можливість уповноваженим підрозділам Національної поліції здійснювати фіксування адміністративних правопорушень двома способами та двома типами засобів:

1) в автоматичному режимі за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах);

2) у випадках порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації.

Відповідно приписами ч. 1 ст. 14-2 КУпАП передбачено вичерпний перелік вимог до технічних засобів,що фіксують правопорушення в режимі фотозйомки (відеозапису), а саме: вони повинні мати функції запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації.

За таких обставин доводи захисника про те, що долучений до справи відеозапис здійснений не на спеціальний технічний засіб портативний нагрудний відеореєстратор, а на невстановлений пристрій, який не містить жодних атрибутів, зокрема дати та часу проведення відеозйомки, є необґрунтованими, оскільки такі вимоги до технічних засобів, що фіксують правопорушення в режимі фотозйомки (відеозапису), відсутні і приписи ст. 266 КУпАП не визначають додаткових вимог до технічних засобів відеозапису.

Відповідно, з системного аналізу ч. 1 ст. 14-2 та ст. 266 КУпАП слід дійти висновку, що працівники поліції під час проведення огляду осіб на стан сп`яніння повинні застосовувати такі технічні засоби відеозапису, які мають функції запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації, що в даній справі повністю дотримано.

Твердження захисника про те, що відеозапис здійснений невідомою особою, є необґрунтованим, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений поліцейським ВРПП Покровського РУП ГУНП в Донецькій області ст. сержантом поліції Баличевим А.К. і ньому зазначено, що до протоколу додається, в тому числі, відео з диску. Тобто особа, яка здійснила технічну фіксацію відеозапису відома це поліцейський ВРПП Покровського РУП ГУНП в Донецькій області ст. сержант поліції Баличев А.К.

У зв`язку із цим суддя не може погодитися із твердженням захисника про те, що фіксація огляду водія на стан сп`яніння згідно вимог ст. 266 КУпАП повинна відбуватися виключно портативним відеореєстратором, порядок використання якого визначено «Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 за № 1026.

Такий висновок ґрунтується на тому, що, по-перше, приписи ст. 266 КУпАП не мають посилання на «Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 за № 1026, а, по-друге, вказана Інструкція відповідно до її Загальних положень має наступну мету застосування:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення;

2) охорону громадської безпеки та власності;

3) забезпечення безпеки осіб;

4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

Тобто, обов`язковою метою «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 за № 1026, імперативно не визначено фіксацію відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що врегульовано ст. 266 КУпАП, що не виключає можливість застосування даної Інструкції під час виконання вимог ст. 266 КУпАП.

Надаючи оцінку доводам захисника Хараїм О.В. щодо порушення процедури огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння, який мав статус військовослужбовця, вважаю, що такі доводи захисника є необґрунтованими, з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 15 КУпАП військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи, адміністративний арешт.

Згідно ч. 3 ст. 15 КУпАП при порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується. У випадках, зазначених у цій статті, органи (посадові особи), яким надано право накладати адміністративні стягнення, передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 станом на 14.03.2025 проходив військову службу у Збройних Силах України, проте не обіймав посаду водія транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту та не був військовослужбовцем строкової служби, тому ОСОБА_1 за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несе адміністративну відповідальність на загальних підставах, але до нього за вчинення правопорушення не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи та адміністративний арешт.

За таких обставин доводи захисника про те, що під час оформлення адміністративного матеріалу за ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні військовослужбовця, який керував транспортним засобом на дорогах загального призначення, повинні бути присутніми представники ВСП не ґрунтується на вимогах КУпАП.

При цьому, окремий порядок огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, визначений у відповідності до ст. 266-1 КУпАП, стосується тих військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, які:

- виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин;

- перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.

Тобто, процедура огляду на стан сп`яніння, що визначена у ст. 266-1 КУпАП не стосується тих військовослужбовців, які, керуючи транспортними засобами, порушили правила, норми і стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, що узгоджується із приписами ч. 1 ст. 15 КУпАП, за якої такі військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.

Приймаючи до уваги той факт, що в матеріалах справи відсутні докази того, що військовослужбовець ОСОБА_1 14.03.2025 о 06:50 годині у АДРЕСА_2 , виконував безпосередні обов`язки військової служби або перебував на території військової частини або вчинив таке правопорушення, не будучи водієм транспортного засобу, відповідно, працівники поліції, виявивши у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, правомірно застосували до останнього загальний порядок проходження огляду на стан сп`яніння, передбачений ст. 266 КУпАП.

Доводи захисника про те, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять підстави для зупинки ОСОБА_1 , є необґрунтованими, оскільки матеріал відеозапису зафіксував той факт, що водій ОСОБА_1 ствердно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не наводячи обґрунтованих підстав для цього, що не узгоджується з п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Як зазначено вище стаття 266 КУпАП; Правила дорожнього руху; Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008; Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 за № 1452/735, надають інспектору поліції виключні повноваження щодо виявлення ознак сп`яніння, тобто це дискреція поліцейського і водій повинен виконувати законну вимогу поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння або нести відповідальність за безпідставну та необґрунтовану відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

В даному випадку вимога поліцейського щодо виконання водієм вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху була обґрунтована і законною, а тому водій ОСОБА_1 безпідставно та необґрунтовано її не виконав.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не були роз`ясненні його права та обов`язки, в тому числі і право на захист, виходжу з того, що відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 821521 від 14.03.2025, зокрема у графі: «Громадянину ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, і повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться за викликом у Амур-Нижньодніпровському районному суді міста Дніпропетровська», міститься підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з даними графами. З викладеного слідує, що водію були роз`ясненні його права згідно ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Слід також звернути увагу на те, що приписами статті 266 КУпАП не передбачено як обов`язкову умову застосування технічних засобів відеозапису або, в разі неможливості застосування таких засобів, залучення двох свідків для фіксації руху чи зупинки транспортного засобу або для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Тому доводи захисника щодо відсутності фіксації руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 є необґрунтованими, оскільки факт руху автомобіля доведений сукупністю доказів, перелік яких визначено ст. 251 КУпАП, оцінку яким надано в цій постанові, а тому і відсутність відео фіксації роз`яснення водію ОСОБА_1 його прав як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддею відхиляються з цих підстав.

Доводи захисника про те, що відсутнє письмове направлення ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я, яке містило б відомості про те що він був ознайомлений зі змістом вказаного направлення та воно було вручено йому під підпис, судом не приймаються, виходячи з наступного.

У відповідності до п. 12 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 за № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Складення Направлення на огляд водія у закладі охорони здоров`я є обов`язковим, оскільки відповідно до додатку 4 до Інструкції (пункт 16 розділу ІІІ) Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції має містити заповненим п. 5 наступного змісту: «Ким посада, найменування підрозділу Національної поліції України, спеціальне звання, П.І.Б., підпис та коли (точний час рік, год., хв.) направлена на огляд обстежувана особа, адже згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан сп`яніння, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення і кожний випадок огляду осіб на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Таким чином, факт складення Направлення на огляд водія у закладі охорони здоров`я є підставою для уповноваженого лікаря здійснити медичний огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно, якщо лікар закладу охорони здоров`я не має повноважень на проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, відповідно результати такого огляду будуть вважатися недійсними.

Оскільки водій ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, відповідно ознайомлення ОСОБА_1 з направленням не є порушенням процедури огляду на стан сп`яніння, з урахування того, що ОСОБА_1 не висловлював своє бажання пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, оскільки він не бажав проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння взагалі.

Доводи захисника щодо визнання наявного в матеріалах справи акту огляду неналежним та недопустимим доказом, оскільки огляд ОСОБА_1 не був проведений, суддею не приймаються, оскільки вказаний акт фіксує виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та відомості про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння не проводився.

На підставі викладеного вважаю, що всі докази, які покладені в основу даної постанови, відповідають положенням ч. 1 ст. 251 КУпАП, тобто є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення йому адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке посягає на безпеку дорожнього руху, дані про особу ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, отримував посвідчення водія, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти йому адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору не вбачається, оскільки під час вчинення правопорушення він безпосередньо не виконував обов`язки військової служби.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Накласти ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути на підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Роз`яснити ОСОБА_1 вимоги ч. 1 ст. 307 КУпАП про те, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Попередити ОСОБА_1 , що у разі несплати ним штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

- витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Суддя: В.О.Лисенко