Справа №: 398/2817/25
провадження №: 3/398/936/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

"30" травня 2025 р. суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Авраменко О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 26 квітня 2025 року о 20 год. 00 хв. ОСОБА_1 в м. Олександрія по пр. Соборний,101, керував автомобілем «ВАЗ 2109», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами на підставі постанови ДВС від 25.04.2025 року ВП №62616103, чим порушив п.п. «а» п. 2.1. ПДР України.

Відповідальність за дане адміністративне правопорушення, передбачена ч. 3 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення справи не подавав.

Відповідно до ст. 268 КУпАП його неявка не перешкоджає розгляду справи

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 15 Закону України «Про дорожній рух» встановлена заборона керування транспортними засобами особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною 3 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно з ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у діях особи складу правопорушення.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Отже, суб`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, характеризується виною у формі умислу, а відтак особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має усвідомлювати протиправний характер своїх дій, передбачати шкідливі наслідки і бажати або свідомо допускати їх настання.

За приписами ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки,відеозапису,у тому числі тими,що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності,або свідками,а також працюючими в автоматичному режимі,чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності,або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Тобто поліцейський, який склав протокол про адміністративне правопорушення від 26 квітня 2025 року відносно ОСОБА_1 , в силу зазначених норм КУпАП зобов`язаний був зібрати та надати суду докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

На підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення від 26 квітня 2025 року відносно ОСОБА_1 , поліцейським, крім самого протоколу, надано до суду відеозапис з нагрудного відеореєстратора та копію постанови державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 25 квітня 2025 року у виконавчому провадженні №62616103 про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів.

За змістом ч. 1 ст. 28 та ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» копія постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення рекомендованим поштовим відправленням.

На запит суду Олександрійський ВДВС в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомив, що відносно ОСОБА_1 діють обмеження у праві керування транспортними засобами на підставі постанови від 25.04.2025 року у ВП №62616103, однак на паперових носіях боржник постанову не отримав.

Отже, матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 було надіслано зазначену постанову державного виконавця та відповідно він був обізнаний про наявність зазначеної постанови щодо обмеження його у праві керування транспортними засобами.

Крім цього, на відеозаписі з нагрудного відеореєстратора поліцейського зафіксовано процес складення протоколу та із зазначеного відеозапису та пояснень ОСОБА_1 вбачається, що йому не було відомо про встановлення відносно нього обмеження у праві керування транспортними засобами.

Оцінюючи зазначені докази, суддя приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні дані про те, що ОСОБА_1 дійсно був обізнаний про наявність постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 25 квітня 2025 року у виконавчому провадженні №62616103, а отже не доведено наявність умислу, як обов`язкового елементу суб`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Додатково суддя звертає увагу, що п.п. «а» п. 2.1. ПДР України передбачає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. З відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського вбачається, що після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 пред`явив посвідчення водія, яке мав при собі, а відтак не порушував п.п. «а» п. 2.1. ПДР України.

Як зазначалося вище, керування транспортними засобами особами, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, є порушенням вимог ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», а не правил дорожнього руху, в тому числі і п.п. «а» п. 2.1. ПДР України.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 р.) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10.02.1995 року в справі «Алене де Рібермон проти Франції» Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, провадження у справі, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області.

Постанова набирає чинності після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи апеляційним судом, якщо постанову не скасовано.

Суддя О.В.Авраменко