П О С Т А Н О В А

Справа №377/469/25

Провадження №3-зв/377/3/25

29 травня 2025 року суддя Славутицького міського суду Київської області Малишенко Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду №2 в м. Славутичі заяву судді Славутицького міського суду Київської області Теремецької Н.Ф. про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення № 377/469/25, провадження № 3/377/204/25 відносно ОСОБА_1 , передбачене ст. 173 КУпАП, -

У С Т А Н О В И Л А:

22.05.2025 року до Славутицького міського суду Київської області з ВП №2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , передбачене ст. 173 КУпАП.

Постановою судді від 27.05.2025 року задоволено заяву про самовідвід судді Бабич Н.С.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу від 27.05.2025 року, у справі № 377/469/25, обрано суддю Славутицького міського суду Київської області Теремецьку Н.Ф.

28 травня 2025 року суддя Теремецька Н.Ф. подала заяву про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення № 377/469/25 відносно ОСОБА_2 , передбачене ст. 173 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Славутицького міського суду Київської області Малишенко Тетяні Олексіївні.

Судове засідання з розгляду заяви про самовідвід призначено на 29 травня 2025 року об 14 годині 15 хвилин.

В призначене судове засідання учасники не прибули.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 в призначене судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджено довідкою про доставку смс повідомлення 28.05.25 року о14 год. 38 хв.

Суддя Славутицького міського суду Київської області Теремецька Н.Ф. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, до суду подала заяву, в якій заяву про самовідвід підтримала та просила задовольнити і здійснювати розгляд заяви за її відсутності.

Дослідивши заяву про самовідвід, оглянувши матеріали справи № 377/469/25, провадження № 3/377/204/25, вважаю, що заява судді Славутицького міського суду Київської області Теремецької Н.Ф. про самовідвід підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч. 2 ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить норм, які регулюють підстави, порядок та процедуру розгляду заяви судді про самовідвід.

У пункті 4 рішення № 34 Ради суддів України від 08.06.2017 роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративні правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. Наявність безсторонності визначається у тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у учасників процесу у його безсторонності та неупередженості.

ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримання принципу правової визначеності (пункт 53 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); пункт 19 рішення від 18.12.2008 у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06), а КСУ у пунктах 3.4 і 3.6 рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні КСУ поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності. ЄСПЛ також за певних умов поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03).

З огляду на викладене, виходячи із системного аналізу процесуальних норм законодавства України, усталеної судової практики ЄСПЛ, на вирішення порушеного питання поширюються гарантії статті 6 Конвенції, що, у свою чергу, надає можливість застосувати аналогію закону при вирішенні питання про самовідвід судді, тобто застосувати у межах своєї компетенції норми іншого закону, зокрема положення КПК України, які регламентують подібні відносини.

Норми Кримінального процесуального кодексу України передбачають підстави, за яких може бути заявлено самовідвід судді, який бере участь у кримінальному провадженні. А тому в даному випадку слід застосовувати аналогію закону та застосувати норми КПК України при розгляді заяви про самовідвід судді у справі про адміністративне правопорушення.

Так, згідно з ч. 1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У ст. 75 КПК України визначений виключний перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, в тому числі за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. За наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 7 ст.56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний, зокрема, справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Згідно зі ст. 15 Кодексу суддівської етики суддя заявляє самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законом. У разі виникнення сумнівів у судді щодо його неупередженості у результаті розгляду справи суддя має право заявити самовідвід. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід.

Відповідно до пункту 2.5. Бангалорських принципів поведінки судді, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

З огляду на викладене та враховуючи вищевикладене, з метою уникнення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді справи, необхідно задовольнити заяву про самовідвід судді.

За таких обставин на підставі п. 4 ч. 1 ст.75 КПК України, який застосовується за аналогією закону, заява судді Теремецької Н.Ф. про самовідвід підлягає задоволенню, а справа - передачі для повторного автоматизованого перерозподілу.

Керуючись ст.ст. 75, 80-81 КПК України, ст.ст. 7, 246, 283-284, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву про самовідвід судді Славутицького міського суду Київської області Теремецької Н.Ф. - задовольнити.

Відвести суддю Теремецьку Н.Ф. від участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення № 377/469/25, провадження № 3/377/204/25 відносно ОСОБА_2 , передбачене ст. 173 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення № 377/469/25, провадження № 3/377/204/25 передати до відділу документообігу та організаційного забезпечення Славутицького міського суду Київської області для здійснення повторного автоматизованого розподілу справи між суддями для визначення іншого судді для розгляду справи.

Постанова апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Т. О. Малишенко