Справа №583/5166/24 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сидоренко Р. В.
Номер провадження 33/816/397/25 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 травня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., з участю секретаря судового засідання Демченко А. Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 583/5166/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.11.2024, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

захисника адвоката Абрамовича О. В.,

установив:

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі через відсутність складу правопорушень, оскільки він т/з не керував, до ДТП не причетний, слідів зіткнення т/з не виявлено, показання свідка ОСОБА_4 щодо обставин ДТП є голослівними і містять ряд суперечностей, долучені до справи відеозаписи з мобільного телефону вказаного свідка не стосуються подій, що мали місце 06.10.2024. У зв`язку із цим вважає, що його вина за ч. 1 ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена поза розумним сумнівом.

Постановою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.11.2024 ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на підставі ст. 36 КУпАП на нього було накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, із позбавленням права керування т/з на строк 1 рік. Стягнуто на користь держави 605,60 грн судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_5 06.10.2024 о 00:20 в м. Охтирка по вул. Київська, 103 керував т/з ВАЗ 2102, д. н. з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від продуву газоаналізатора алкотестера «Драгер» та проходження медогляду на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Крім того, 06.10.2024 о 00:20 в м. Охтирка по вул. Київська, керуючи т/з ВАЗ 2102, д. н. з. НОМЕР_1 і рухаючись заднім ходом, ОСОБА_5 не впевнився, що це буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам, допустив зіткнення з припаркованим автомобілем Mitsubishi, д. н. з. НОМЕР_2 . В результаті ДТП тілесних ушкоджень ніхто не отримав, автомобілі зазнали незначних механічних пошкоджень, а їх власники понесли матеріальні збитки, своїми діями вчинив ДТП, чим порушив вимоги п. 10.1 ПДР.

Вислухавши доводи захисника Абрамовича О. В., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 143984 та ЕПР1 № 143966 від 06.10.2024, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшов висновку, що водій ОСОБА_5 керував т/з із ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду відповідно встановленого порядку відмовився, а під час руху заднім допустив зіткнення з іншим т/з, внаслідок чого т/з зазнали механічних пошкоджень, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і, окрім протоколів, об`єктивно підтверджується дослідженими доказами, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , згідно яких ОСОБА_5 , перебуваючи у стані сильному сп`яніння, здійснював рухи на належному йому автомобілі ВАЗ у дворі будинку та зачепив її т/з, на її зауваження реагував агресивно, а в подальшому на вимогу поліцейських відмовився від освідування на предмет вживання алкогольних напоїв;

- аналогічними показаннями свідка ОСОБА_4 , яка також вказала на ОСОБА_5 як на особу, яка за викладених у протоколах обставинах, перебуваючи у нетверезому стані, керувала власним т/з, пошкодивши інший т/з, який був припаркованим;

- схемою місця ДТП та фототаблицею до нього, на яких зафіксоване місце ДТП, опис пошкоджень т/з;

- відеозаписами з нагрудних відеокамер поліцейських, з яких убачається з`ясування поліцейськими обставин ДТП, виявлення у водія ОСОБА_5 ознак алкгольного сп`яніння і вимога поліцейських щодо необхідності проходження відповідного огляду на стан сп`яніння, відмова ОСОБА_5 від проходження огляду як на місці за допомогою спеціального технічного засобу, так і в закладі охорони здоров`я;

- відеозаписами з мобільного телефону потерпілої, на яких зафіксовані механічні пошкодженнями обох т/з, рух т/з ВАЗ 2102 у безпосередній близькості від т/з потерпілої, стан ОСОБА_5 , наявність явних ознак сильного алкогольного сп`яніння у нього, нецензурна лайка та образи з його боку.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Диспозиції ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетними, тобто відсилають до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому в протоколах поліцейських та у постанові судді суду першої інстанції присутні посилання на порушення водієм ОСОБА_5 вимог ПДР, згідно яких:

- п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 2.5 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння. При цьому процедура медичного огляду закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».

У разі наявності підстав вважати, що водій т/з перебуває у стані сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в розділу I «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», така особа підлягає огляду на відповідний стан сп`яніння.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному КМУ, а згідно вимог ч. 2-3 ст. 266 КУпАП огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.

Водій т/з, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки т/з або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, а у разі відмови водія т/з від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (ч. 6 ст. 266 КУпАП, п. 6, 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду»).

Відеозапис подій є об`єктивним доказом у справі і не залежить від суб`єктивного сприйняття будь-якою особою певних подій, а засвідчує, що у даній справі мала місце належна правова процедура та законний алгоритм дій поліцейських, у тому числі і щодо забезпечення можливості проходження водієм ОСОБА_5 огляду на стан сп`яніння, тому свідома відмова останнього від проходження огляду на стан сп`яніння в порушення імперативних приписів п. 2.5 ПДР цілком логічно завершилось складенням відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із самих відеозаписів є очевидним, що вони здійснювалися поліцейськими, які оформлювали адміністративні матеріали, а той факт, що зафіксовані на них події за участю ОСОБА_5 мали місце та стосуються саме цієї справи, ніким не оспорюється.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про відсутність доказів винуватості ОСОБА_5 у вчиненні правопорушень є безпідставними і задоволенню не підлягають, а факт керування ним т/з і скоєння ДТП знайшов своє підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Що стосується доводів апеляційної скарги про недостовірність показань свідка ОСОБА_4 щодо обставин ДТП, то апеляційний суд також вважає їх необґрунтованими, оскільки будь-яких підстав не довірять цим показанням не має, вони підтверджуються іншими доказами у справі та об`єктивно узгоджуються з ними. При цьому доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Вищенаведене підтверджує не лише факт перебування ОСОБА_5 із ознаками алкогольного сп`яніння під час керування т/з і вчинення ним ДТП, а й дотримання поліцейськими самої процедури відповідного огляду, що повністю відповідає приписам законодавства України про адміністративні правопорушення, які водій т/з зобов`язаний виконувати (п. 2.5, 10.1 ПДР), так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди; ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), а кожний т/з, який знаходиться в русі, повинен мати водія, який повинен контролювати свій т/з таким чином, щоб бути завжди у змозі належним чином їм управляти, бути ознайомленим з правилами дорожнього руху, приписами в області безпеки дорожнього руху, а також з такими факторами, які можуть вплинути на його поведінку (п. 1, 5 і 6 ст. 8 Конвенції про дорожній рух (Відень, 08.11.1968) та положень Європейської угоди, яка доповнює цю Конвенцію (Женева, 01.05.1971).

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, крім іншого, є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП), а завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Послідовність викладення в диспозиціях наведених вище правових норм завдань дає підстави для висновку, що застосування належної юридичної процедури є не самоціллю, а важливою умовою досягнення результатів адміністративного судочинства, визначених законодавцем як пріоритетні, охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, сумлінного виконання своїх обов`язків.

Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, одержаній унаслідок істотного порушення прав та свобод людини, тобто імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини.

Відтак, у кожному з вищезазначених випадків простежується чіткий зв`язок правил допустимості доказів з фундаментальними правами і свободами людини, гарантованими Конвенцією та/або Конституцією України, тому вирішуючи питання про вплив будь-яких порушень порядку проведення огляду на стан сп`яніння на доказове значення отриманих у його результаті відомостей чи допущення інших недоліків при складанні протоколів про адміністративні правопорушення, суд повинен насамперед з`ясувати вплив цих порушень і недоліків на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні порушення/недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.

Враховуючи сукупність всіх фактичних обставин справи, здійснена апеляційним судом перевірка і аналіз зазначених вище доказів дозволяє зробити однозначний та безсумнівний висновок, який виключає будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цієї справи, а за вказаних у протоколах про адміністративні правопорушення та в постанові судді обставинах саме ОСОБА_5 , керуючи т/з із ознаками алкогольного сп`яніння, вчинив ДТП, так як будь-який обґрунтований сумнів був спростований фактами, встановленими на підставі належних, достовірних, допустимих і достатніх доказів, тому доводи апеляційної скарги і з цих підстав на увагу суду не заслуговують.

Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколах обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протоколи про адміністративні правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_5 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.11.2024 відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. Ю. Рунов