29.05.2025 Єдиний унікальний № 371/322/25
провадження № 3/371/212/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м. Миронівка

ЄУН 371/322/25

Провадження № 3/371/212/25

Суддя Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, порушену відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: квартира номер АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И Л А :

01 березня 2025 року о 21 годині 45 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «Audi A4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , автодорогою «Київ-Знам`янка», 108 км, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння проведено в закладі охорони здоров`я. Показник алкоголю становив 0,27 проміле, після повторного заміру показник алкоголю становив 0,26 проміле.

Вказаними діями водій порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 та його захисник Пастушенко М.В. в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належно, захисник подала до суду клопотання про закриття провадження у справі.

Подане клопотання захисник обґрунтувала тими обставинами, що ОСОБА_1 01 березня 2025 року не перебував у стані алкогольного сп`яніння, під час його огляду на стан сп`яніння мала місце похибка приладу газоаналізатор «АлкоФор 307» серійний номер №Q.

Обгрунтовуючи таку позицію, захисник зазначила, що огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану сп`яніння проведено 01 березня 2025 року о 23 годині 20 хвилин в медичному закладі. Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНП Миронівської міської ради «Миронівська опорна багатопрофільна лікарня» було виявлено алкоголь 0,27 ‰ (проміле).

Вважає, що показник тесту з цифровим значенням, яке є меншим або дорівнює 0,2 проміле, не свідчить про перебування особи в стані алкогольного спяніння.

При вирішенні даної справи просила враховати технічні характеристики приладу, за допомогою якого було здійснено огляд водія на стан алкогольного спяніння.

Зазначила, що з принципу дії алкотестера слідує, що він фіксує концентрацію алкоголю не в крові, а у видихаючих парах етанолу в повітрі (як зазначено в Інструкції). Крім того, відповідно до даних сайту дистрибютора компанії, що виробляє прилади АлкоФор 307, яка є офіційним представником концерну та дистрибютором професійних технічних засобів алко- та наркодіагностики вимірювальних приладів ТМ АлкоФор в Україні (https://alkofor.ua/wp-content/uploads/2017/08/AlkoFor-307-usermanual.pdf) прилад АлкоФор 307, границі допустимої похибки в робочих умовах для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі: діапазон вимірювань від 0 до 0,25 мг/дм3 - ±0,05 мг/дм3; понад 0,25 - 20%. Відповідно до технічної документації приладу, у діапазоні вимірювань до 0,25 мг/ дм3 границя допустимої похибки становить ±0,05 мг/дм3. З урахуванням цієї похибки, фактичне значення може коливатись у межах від 0,067 до 0,167 мг/дм3, що нижче порогу відповідальності згідно з законодавством України (0,2 проміле або 0,1 мг/дм3).

На її думку, результат огляду не є беззаперечним доказом стану алкогольного сп`яніння, оскільки підпадає під межу допустимої похибки приладу. Враховуючи відомості щодо границі допустимої похибки (0,05 мг/дм3) приладу АлкоФор 307, показник 0,26 проміле ( 0,117 мг/дм3) та показник 0,27 проміле (0,122 мг/ дм3), який став підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, знаходиться в межах допустимої похибки приладу. А тому, вказаний результат огляду не може свідчити про перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння.

Також зазначила, що статтею 8 пунктом 5 Венської Конвенції про дорожній рух від 08 листопада 1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25 квітня 1974 року, визначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень алкоголю в крові, а у відповідних випадкаху повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0,50 грама чистого алкоголю на літр крові або 0,25 мг на літр повітря, що видихається.

Таким чином, мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння, згідно норм міжнародного права повинна становити 0,25 мг на літр повітря, що видихається, і, у перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі, що видихається, становить 0,5 проміле. Самі по собі показники газоаналізатора не можуть свідчити про винуватість, якщо їх результат заперечується. Його показники можуть бути недостовірні, перевищення допустимої концентрації алкоголю незначне, може бути в межах похибки або пов`язане з недоліками приладу, і тому вони також під сумнівом.

Таким чином, виявлені сумніви повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Результат огляду 0,27 проміле не може свідчити про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий є в межах похибки, та не тягне за собою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до правил ст. 268 КУпАП, явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не є обов`язковою, а тому справу про адміністративне правопорушення можливо розглянути за відсутності правопорушника.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи надані на підтвердження події адміністративного правопорушення та досліджені в судовому засіданні докази, суд зазначає таке.

Згідно з п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі по тексту ПДР) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 2.9 А ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 1.9. ПДР передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

На підставі ч. 6 ст. 266 КУпАП, направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Такий порядок був затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 та діє зі змінами та доповненнями на даний час (далі Порядок 1103).

Відповідно до п. 2 Порядку 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно з п. 2 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 3 розділу І Інструкції встановлено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до положень вищевказаного Порядку № 1103, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем в закладі охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Посадовою особою, яка склала протокол щодо ОСОБА_1 , було дотримано зазначених положень нормативних актів, протокол щодо останнього про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, складено за наявності відповідних достатніх доказів про вчинення вказаного правопорушення.

Встановлено, що ОСОБА_1 01 березня 2025 року о 21 годині 45 хвилин керував транспортним автомобілем марки «Audi A4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , автодорогою «Київ-Знамянка», 108 км, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

Під час керування автомобілем ОСОБА_1 втікав від працівників поліції, протягом тривалого часу не реагував на вимогу про зупинку транспортного засобу.

Працівниками поліції було встановлено факти вчиненя особою, яка керувала транспортним засобом, декількох адміністративних правопорушень. При спілкуванні з ОСОБА_1 виявлено наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння.

За виявленими фактами працівники поліції склали постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопрушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 126 КУпАП та два протоколи про адміністративне правопорушення : за ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 від підпису протоколу про адміністративне правопорушення відмовився.

Співробітнику поліції ОСОБА_1 надав пояснення, з яких слідує, що 01 березня 2025 року керув автомобілем марки «Audi A4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , їхав разом зі своїми товаришами зі сторони міста Корсунь-Шевченківський Черкаської області в сторону села Владиславка Обухівського району Київської області. Службовий автомобіль працівників поліцї, які їхали позаду нього, помітив не одразу, а лише в селі Владиславка Обухівського району Київської області, після чого зупинився. Він виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння у КНП «Миронівська ОБЛ», куди приїхав добровільно.

Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено в порядку, передбаченому статтею 266 КУпАП, в закладі охорони здоров`я.

До протоколу додано висновок щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01 березня 2025 року, за змістом якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено о 23 годині 20 хвилин 01 березня 2025 року.

Такі ж відомості щодо часу огляду водія (23 година 20 хвилин 01 березня 2025 року) містить наданий на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 8 від 01 березня 2025 року.

Суд зауважує, що діагноз лікаря, який вноситься до акту медичного огляду і на підставі якого в подальшому лікарем видається висновок, ставиться лікарем не тільки на підставі результатів обстеження за допомогою технічного засобу, а він звертає увагу на клінічну картину, тобто на те, як водій себе поводить і на наявність ознак сп`яніння : звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, почервоніння очей, сповільненість або навпаки підвищена жвавість, нечіткість при виконанні координаторних проб, ступінь порушення реакції та інші ознаки, які вказують на можливий стан сп`яніння.

Клінічні дані в поєднанні із результатом обстеження за допомогою технічного засобу дають можливість визначити, чи знаходиться людина в стані алкогольного сп`яніння.

За даними акта медичного огляду, лікар оцінив зовнішній вигляд ОСОБА_1 , його поведінку, стан свідомості, мовну здатність та вегетативно-судинні реакції (дихання, пульс, артеріальний тиск, стан зіниць), визначив стан рухової сфери, встановив відомості про останнє вживання алкоголю або наркотичних речовин чи лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тощо.

Під час огляду ОСОБА_1 встановлено, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до показників приладу ганоаналізатор «АлкоФор 307», показник вимірювання вмісту спирту у видихуваному повітрі становить 0,27 проміле та 0,26 проміле після повторного огляду.

Заключний діагноз про те, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, був встановлений лікарем після оцінки всіх клінічних та технічних даних.

Право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду, передбачене пунктом 14 Порядку № 1103. Під час розгляду справи не було встановлено, що ОСОБА_1 оскаржував висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу або швидкість реакції, складений ощодо нього.

При цьому, протокол та додані до нього матеріали не містять будь-яких інших пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які б вказували на факт незгоди водія зі змістом протоколу та з результатами огляду.

Судом досліджено носій інформації у вигляді DVD-RW диска із відеозаписоми з нагрудного відеореєстратора поліцейського та з відеореєстратора службового автомобіля працівників поліції, доданий до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Відеозапис відображає, що ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом. В закладі охорони здоров`я погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Огляд порушника проводився з використанням спеціального технічного приладу газоаналізатора «АлкоФор 307» лікарем ОСОБА_1 . Показник алкоголю склав 0,27 проміле, через 20 хвилин було проведено повторний огляд, після повторного огляду показник склав 0,26 проміле.

Відеозапис підтверджує ті обставини, що на запитання працівника поліції водій відповів, що показники технічного приладу не оспорює, проте не міг зрозуміти, коли саме вживав алкоголь. Потім пригадав, що хотів пити, але в автомобілі був лише енергетичний напій, який пив його товариш, тому він зробив декілька ковтків цього напою. Про те, що вказаний напій був алкогольний, він не подумав, тому був упевнений, що є тверезим. Пояснив, що не втікав, а просто не одразу помітив автомобіль патрульної поліції, зупинився тоді, коли побачив другий патрульний автомобіль в селі Владиславка Обухівського району Київської області.

На запитання ОСОБА_1 щодо похибки вимірювально приладу, лікар пояснив, що при здійсненні огляду на стан сп`яніння таку похибку вже враховано при виведенні результату, а тому всі показники які перевищують 0,2 проміле, вважаються такими, що підтверджують наявність алкогольного сп`яніння у осіб, які проходять такий огляд.

В діях ОСОБА_1 , що порушили вимоги пункту 2.9 А ПДР, є склад адміністративного правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується даними письмових матеріалів справи: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 260010, складеного 02 березня 2025 року, пояснень ОСОБА_1 від 01 березня 2025 року, висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01 березня 2025 року, акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №8 від 01 березня 2025 року, та відеозапису правопорушення.

Відповідальність за вчинене правопорушення настає за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Мотиви захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності, не є переконливими з огляду на таке.

Захисник зазначила, що під час огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння мала місце похибка приладу газоаналізатор «Алкофор 307».

На підставі п. 7 розділу ІІ Інструкції, встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до технічних характеристик приладу алкотестер «АлкоФор 307» має похибку вимірювання, яка залежить від діапазону вимірювання. В діапазоні від 0 до 0,25 мг/дм?, похибка становить ±0,05 мг/дм?, а при вимірюванні понад 0,25 мг/дм? похибка становить 20%.

Вміст алкоголю у повітрі, що видихався ОСОБА_1 , склав 0,27 проміле, тобто перевищував допустиму норму поза межами похибки приладу алкотестер «АлкоФор 307».

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що в організмі водія ОСОБА_1 із застосуванням газоаналізатора «АлкоФор 307» виявлено алкоголь поза межами технічної похибки (яка є допустима під час застосування зазначеного технічного засобу), що не є допустимою нормою та тягне за собою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно наказу Міністерства економічного розвитку та торгівлі України № 1747 від 13 жовтня 2016 року, міжповірочний інтервал «Вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» складає 1 рік.

Згідно з даними наведеного свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки, воно є чинним до 05 липня 2025 року.

Суд констатує, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом мав місце, огляд водія на стан сп`яніння проведено у встановленому порядку.

З огляду на досліджені докази, наведені захисником Каптенка М.В. мотиви розцінюються як такі, що не відповідають фактичним обставинами справи.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

До особи, що притягується до адміністративної відповідальності, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно застосувати стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, з особи, на яку накладено стягнення, на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 23, 40-1, ч. 1 ст. 130, 245, 280, ч. 1 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Штраф підлягає сплаті на рахунок ГУК у Київ. обл./м.Київ/21081300, номер рахунку UA0010001, , код класифікації доходів бюджету: 21081300.

Розяснити ОСОБА_1 , що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф ним має бути сплачений не пізніше ніж через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення адміністративного стягнення, а в разі оскарження такої постанови не пізніше ніж через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі сплати штрафу у строк, передбачений ст. 307 КУпАП, копію платіжного документу необхідно подати до Миронівського районного суду Київської області.

З урахуванням приписів ч. 2 ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення буде надіслана для примусового виконання до органу Державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна.

При примусовому виконанні цієї постанови органами державної виконавчої служби з правопорушника ОСОБА_1 стягнути подвійний розмір штрафу, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Судовий збір підлягає сплаті на рахунок ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, номер рахунку UА0026001, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом десятиденного строку з дня винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Л.О. Капшук