ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/61/25 Справа № 220/1462/24 Суддя у 1-й інстанції - Дурач О.А. Суддя у 2-й інстанції - Круподеря Д. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Круподеря Д.О., за участю секретаря судового засідання Шевченко В.В., особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Великоновоселківського районного суду Донецької області від 10 жовтня 2024 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця молодшого сержанта тимчасово виконуючого обов`язки сержанта зенітно-ракетного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_2 , до адміністративної відповідальності не притягався, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Судом першої інстанції встановлено, що 19.09.2024 приблизно о 12:00 на блокпості «Іскра» в н.п. Іскра, Донецької області працівниками Національної поліції спільно з представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 було зупинено транспортний засіб Mitsubishi L300, н.з. НОМЕР_3 , яким керував молодший сержант ОСОБА_1 . Під час проведення поверхневої перевірки, було виявлено автомат 5,45 мм АК-74 №4421026 з боєприпасами в кількості 120 шт., який закріплений за іншим військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , тобто молодший сержант ОСОБА_1 перевозив зброю та боєприпаси без відповідних на те документів.

Постановою судді Великоновоселківського районного суду Донецької області від 10 жовтня 2024 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, стягнуто судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 копійок.

Вимоги, викладені в апеляційній скарзі та узагальненні доводи особи, яка її подала:

З таким судовим рішенням не погодився ОСОБА_1 та оскаржив в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити, звільнити останнього від адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-19 КУпАП на підставі ст.22 КУпАП у зв`язку малозначністю оголосивши ,як наслідок, в даному випадку усне зауваження.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що свою провину визнав частково, просив проводити розгляд справи за його участі. Однак в супереч зазначеному судом першої інстанції справу розглянуто без його участі та без його належного повідомлення, чим порушено право особи на захист.

Зазначає, що жодних заяв про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS- повідомлень не надавав.

Просить врахувати, що перебуває в зоні бойових дій, де відсутня постійна можливість використання GSM зв`язку та отримання SMS- повідомлень, у зв`язку з чим повідомлення про призначення справи до розгляду не отримував, можливості прибути до зали судового засідання та повідомити суд про неможливість своєї явки у зв`язку з виконанням бойового завдання, не мав .

Крім того зазначає, що є учасником бойових дій та просить звільнити від сплати судового збору .

Вважає, що дане адміністративне правопорушення носить малозначний характер, оскільки останнім усвідомлено протиправність своє поведінки, дії не мали прямого умислу в посяганні на громадський порядок у зв`язку з чим просить звільнити його від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення.

Позиції сторін в суді :

Особа, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, просив задовільнити з підстав зазначених в ній.

Висновки суду:

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступні обставини

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Таким чином, судом першої інстанції не забезпечивши належного повідомлення про дату та час розгляду справи, розглянув справу без участі ОСОБА_1 чим порушив право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на безпосередню участь у судовому процесі, не забезпечено його право скористатися своїми процесуальними та конституційними правами на доступ до правосуддя, реалізувати в суді свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, й зокрема права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо, тобто фактично був позбавлений права на захист, а в решті й на справедливий суд, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже суд апеляційної інстанції розцінює вказані порушення судом першої інстанції, як підставу для скасування судового рішення із постановленням нового.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП у разі скасування постанови суду першої інстанції суд апеляційної інстанції повинен розглянути справу по суті з винесенням нового рішення, або закрити провадження у справі.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 16 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" встановлено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. Відповідно до статті 13 цього Статуту, військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Переглядаючи судове рішення, суд апеляційної інстанції встановив, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-19 КУпАП за наступних обставин.

19 вересня 2024 року молодший сержант ОСОБА_1 , 19.09.2024 приблизно о 12:00 на блокпості «Іскра» в н.п. Іскра, Донецької області, перевозив зброю автомат 5,45 мм АК-74 № НОМЕР_4 та боєприпаси в кількості 120 шт., який закріплений за іншим військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , без відповідних на те документів, тобто молодший сержант ОСОБА_1 , вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-19 КУпАП, а саме порушення правил поводження зі зброєю вчинені в умовах особливого періоду.

Диспозиція ч. 2 ст. 172-19 передбачає відповідальність за діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, а саме відповідальність за порушення правил поводження зі зброєю, а також боєприпасами, вибуховими, іншими речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення, а також з радіоактивними матеріалами.

Предметом правопорушення є зброя, бойові припаси, вибухові, радіоактивні та інші речовини і предмети, що становлять підвищену небезпеку для оточення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до «Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у ЗСУ особиста зброя та боєприпаси військовослужбовцями отримуються (здаються) зі складу (на склад) ракетно-артилерійського озброєння (далі РАО) особисто. Категорично забороняється передавати (отримувати, здавати) особисту зброю та боєприпаси поза складом РАО військової частини.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

?протоколом про адміністративне правопорушення серії ДНКХ 2 № 6071 від 19 вересня 2024 року складений уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП;

?поясненнями до протоколу ОСОБА_1 в яких зазначив, що він їхав здати зброю з боєприпасами побратима, який отримав поранення під час виконання бойового завдання. У зв`язку з великою завантаженістю та складною обстановку на лінії зіткнення з противником, останній поспішав та забув взяти з собою документи на перевезення зброї. Після зупинення транспортного засобу, військовослужбовці військової частини НОМЕР_2 підвезли відповідні документи на зброю та боєприпаси. Свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення частково визнає;

?накладною № 1-в/15 від 15.07.2024 року, згідно якої видано окрім іншого, автомат 5,45 мм АК-74 № НОМЕР_4 ;

?копією книги видачі зброї та боєприпасів РПВ, згідно якої АК-74 № НОМЕР_4 видавався старшому сержанту ОСОБА_2 ;

?копією відомості закріплення зброї за особовим складом РВП А7373, згідно якої АК-74 № НОМЕР_4 закріплений за старшим сержантом ОСОБА_2 ;

?світлинами автомату АК-74 № НОМЕР_4 , боєкомплекту 4 магазини до АК-74 та транспортного засобу.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про військове адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 , повідомив, що 19 вересня 2024 року на блок - посту в населеному пунктів Іскра був зупинений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час зупинки на блок пості останній відразу повідомив, що перевозить зброю без належних для цього документів. Документи знаходяться в іншій машині, яка їде позаду. Однак працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 не було прийнято до уваги зазначену інформацію, а відразу з ж було складено протокол про адміністративне правопорушення. Повідомив, що перевозив автомат свого пораненого побратима до кімнати зберігання зброї, яка знаходиться за блок постом « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Суд апеляційної інстанції зазначає, що аналіз досліджених під час апеляційного розгляду доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-19 КУпАП, а саме перевезення зброї та боєприпасів без відповідних на те документів.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-19 КУпАП є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

На доводи апелянта, що дане адміністративне правопорушення носить малозначний характер та його дії не мали прямого умислу в посяганні на громадський порядок,суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно положень ст.23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами.

Диспозицією ч.2 ст. 172-19 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил поводження із зброєю, а також боєприпасами, вибуховими, іншими речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення, а також з радіоактивними матеріалами, вчинені в умовах особливого періоду.

Санкція ч.2 ст. 172-19 КУпАП передбачає накладення стягнення у виді штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

При цьому ст. 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що звільнення особи від адміністративної відповідальності відповідно до ст. 22 КУпАП є правом, а не обов`язком суду.

Крім того враховуючи характер правопорушення, поведінку ОСОБА_1 , яка свідчить про те що останній розумів та усвідомлював що вчиняє адміністративне правопорушення, умисно здійснив перевезення зброї та боєприпасів без відповідних на те документів в умовах особливого періоду, що становить підвищену небезпеку для оточення, суд апеляційної інстанції вважає, що відсутні підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 22 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого з оголошенням усного зауваження.

Інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, а будь-яких доказів щодо відсутності у його діях вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП, апеляційним судом не встановлено.

Однак апеляційний суд позбавлений можливості застосувати адміністративне стягнення стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-19 КУпАП.

Відповідно до ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - шостій цієї статті.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-19 КУпАП 19 вересня 2024 року, отже на теперішній час минуло три місяці, тобто строк накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП у разі пропущення строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Великоновоселківського районного суду Донецької області від 10 жовтня 2024 року, щодо ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-19 КУпАП - скасувати.

Постановити нову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-19 КУпАП

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ч.2 ст. 172-19 КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: