Справа№464/1909/25
пр.№ 3/464/808/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2025 м. Львів

Суддя Сихівського районного суду м. Львова Сабара Л.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Юхмана Я.В., потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановила:

ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, яке полягало в умисних діях психологічного та фізичного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психічному та фізичному здоров`ю потерпілого, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Правопорушення вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_1 09.03.2025 близько 20.00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_2 , а саме: погрожував вбивством, нецензурно виражався, наніс декілька ударів в ділянку голови та грудей, чим завдав їй фізичного болю та психологічних переживань.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, пояснив, що потерпіла ОСОБА_2 є його колишньою дружиною, разом з якою проживають за адресою: АДРЕСА_1 , та спільно виховують двох неповнолітніх синів. Так, 09.03.2025 ввечері між ним та ОСОБА_2 дійсно виник конфлікт, в ході якого голосно кричав, виражався до потерпілої нецензурними словами, що її налякало, у зв`язку із чим викликала працівників поліції, проте не погрожував їй, не вчиняв будь-яких дій фізичного характеру відносно неї. Зазначив, що сварка виникла через розлучення та невирішені у зв`язку із цим питання. Вимоги термінового заборонного припису стосовно нього виконав.

Захисник Юхман Я.В. в судовому засіданні зазначив, що в матеріалах справи відсутні достатні та належні докази вчинення ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 протиправних дій фізичного та психологічного характеру, що б підпало під ознаки домашнього насильства, так як між сторонами виник звичайний конфлікт, а у ОСОБА_1 не було умислу на завдання потерпілій шкоди. Крім того вказав, що у разі, якщо суд дійде до переконання про наявність в діях порушника ознак інкримінованого йому правопорушення, слід до нього застосувати попередження, оскільки останній вперше притягається до адміністративної відповідальності.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні надала пояснення про те, що є колишньою дружиною ОСОБА_1 , з яким спільно проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Так, 09.03.2025 ввечері ОСОБА_1 з молодшим сином пішов у кафе. В той час, потерпіла погодилась на пропозицію колеги по роботі випити каву неподалік будинку, де проживає. Зазначила, що у них в квартирі встановлені камери відеоспостереження, по яких ОСОБА_1 побачив, що її немає вдома, відтак почав телефонувати їй та погрожувати. В подальшому, останній, повернувшись у стані алкогольного сп`яніння додому, почав виражатись до неї нецензурними словами, ображати, погрожувати вбивством, застосовував до неї фізичну силу, зокрема душив. У зв`язку із тим, що син гучно плакав, що відволікло ОСОБА_1 , їй вдалось вибігти із квартири та зателефонувати до батьків, які вказали на необхідність здійснити виклик працівників поліції, що вона і зробила. Вказала, що ОСОБА_1 штовхав її, у зв`язку із чим вдарилась об стіну, копав, що її значно налякало. По приїзду поліції, перебувала у стресовому стані, не змогла надати їм письмові пояснення. Зазначила, що такі дії колишній чоловік вчиняє не вперше, проте мала надію, що такі припиняться, тому не зверталась до поліції. Також, відвідувала лікарню задля зняття побоїв, де їй пояснили, що необхідно спершу звернутись до поліції, однак не мала такої можливості.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої, захисника, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини, оцінивши докази, що є у справі, суддя встановила наступне.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Так, статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи, а фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Так, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 вини, винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими в ході судового розгляду доказами у сукупності, а саме:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №152430 від 09.03.2025, який відповідає вимогам, встановленим ст. 256 КУпАП;

-даними копії термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №313791 від 09.03.2025, яким ОСОБА_1 , у зв`язку із вчиненням 09.03.2025 відносно ОСОБА_2 домашнього насильства, строком з 03.03.2025 23.00 год. до 12.03.2025 23.00 год. зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою;

-даними форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 09.03.2025, відповідно до якої дії ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 становлять високий рівень небезпеки;

-даними письмових пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 від 09.03.2025, в яких зазначив, що 09.03.2025 о 20.00 год. відбулась з дружиною дискусія, оскільки перебувають в процесі розлучення, зазначив про намір подати відео дискусії в процесі розгляду справи в суді;

-даними повідомлення на службу «102», з якого вбачається, що 09.03.2025 о 20.59 год. заявниця ОСОБА_3 повідомила, що її чоловік ОСОБА_1 в стані сп`яніння вчиняє дебош, заявниця плаче, перебуває в стресовому стані, просить їй допомогти;

-даними пояснень потерпілої ОСОБА_2 , наданими нею в судовому засіданні, будучи повідомленою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання за ст. 384 КК України.

Таким чином, аналізуючи вищевказані докази, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 09.03.2025 близько 20.00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_2 , тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме: погрожував вбивством, нецензурно виражався, наніс декілька ударів в ділянку голови та грудей, чим завдав їй фізичного болю та психологічних переживань, внаслідок чого була завдана шкода фізичному та психічному здоров`ю потерпілої, відтак його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджена вищевказаними доказами, які суддя вважає належними та допустимими доказами та достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, доводять його вину.

Невизнання ОСОБА_1 своєї винуватості суддя оцінює критично, як спосіб захисту, з метою уникнення відповідальності за вчинене.

Отже, факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства є доведеним, його дії кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відтак останній підлягає адміністративній відповідальності за вчинене.

Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , враховую характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, його особу, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, відсутність даних про те, що порушник отримує дохід, його ставлення до вчиненого, у зв`язку із чим приходжу до висновку про необхідність накласти на нього стягнення, передбачене санкцією інкримінованої частини статті, у виді громадських робіт на строк 30 годин.

Розглядаючи клопотання захисника про застосування до ОСОБА_1 попередження, суддя вважає за доцільне зазначити, що санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не передбачено можливості застосування до порушника такого виду стягнення як попередження, тоді як приміткою до ст. 22 КУпАП, якою передбачено можливість органу, який розглядає справу, звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення, обмежившись усним зауваженням, встановлено, що положення цієї норми не застосовуються до правопорушення, передбаченого ст. 173-2 цього Кодексу.

Також, згідно зі ст. 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чи Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».

Так, відповідно до ч. 6 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.

Враховуючи наведене, а також з урахуванням особи кривдника, з метою формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, реалізації комплексного підходу до вирішення проблеми домашнього насильства, необхідно застосувати спеціальний захід щодо протидії домашньому насильству та направити ОСОБА_1 до органу місцевого самоврядування для проходження програми для кривдників на строк три місяці.

Окрім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Підстав, визначених ст. 5 Закону України «Про судовий збір», щодо звільнення від сплати судового збору суддею не встановлено, відтак з ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, керуючись ст. ст. 33, 39-1, 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя,

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 30 (тридцять) годин.

Направити ОСОБА_1 для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», на строк 3 (три) місяці.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що за умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, передбачена кримінальна відповідальність за ст. 390-1 КК України.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору.

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (КОД ЗА ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Сабара Л.В.