Справа № 201/6217/25
Провадження № 3/201/2177/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року м. Дніпро

Суддя Соборного районного суду міста Дніпра Мельниченко С.П., за участі прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра Карпенко Р.І. особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за скоєння правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 припинивши з 01.03.2023 діяльність пов`язану з виконанням функцій держави, а саме, звільнившись з посади заступника начальника відділу внутрішнього аудиту Департаменту поліції охорони Національної поліції України, являючись суб?єктом декларування та відповідальності за вчинення корупційного правопорушення, а саме особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно 01.04.2024, без поважних причин, подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну за 2023 рік декларацію особи, яка припинила діяльність, пов?язану з виконання функцій держави або місцевого самоврядування (типу - «після звільнення»), чим порушив вимоги абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону та вчинив правопорушення, пов?язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У судовому засіданні ОСОБА_1 , не визнав своєї вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та пояснив, що він подав щорічну декларацію 1 квітня 2024 року відповідно до вимог абзацу другого частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», згідно з яким суб`єкти декларування зобов`язані подавати декларацію до 1 квітня року, що настає за роком припинення відповідної діяльності, у порядку, визначеному частиною першою цієї ж статті. Вважає, що діяв у межах чинного законодавства і подання декларації 01.04.2024 є правомірним.

Крім того, ОСОБА_1 , звернув увагу суду на наявність об`єктивних обставин, які унеможливлювали подання декларації раніше, зокрема, вихідні дні 30 і 31 травня 2024 року, також тривалу повітряну тривогу 30.03.2024 (тривалість 11 годин 17 хвилин) та 31.03.2024 (тривалість 7 годин 48 хвилин), що створювало суттєві перешкоди для виконання обов`язку у встановлені строки.

Враховуючи сукупність вищевикладених обставин та фактів, ОСОБА_1 , просив суд закрити провадження у справі за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні вважав за можливе притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП посилаючись на достатність доказів винуватості останнього у його вчиненні вказаного правопорушення.

Суд, вислухавши думку учасників, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та доданих до нього письмових доказів, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 , яка підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення пов`язаного з корупцією серії №81 від 08.05.2025;

-рапортами співробітника поліції від 08.05.2025 та 10.05.2025.

-завіреною копією запиту ДВБ НПУ до ДПО НПУ з метою надання інформації та копій документів;

-завіреною копією відповіді ДПО НПУ на запит ДВБ НПУ, та наданням відповідних документів;

-наказом ДПО НПУ №5 о/с від 08.01.2019 відповідно до якого ОСОБА_1 з 01.01.2019 призначено на посаду заступника начальника відділу з вказаним посадовим окладом;

-завіреною копією функціональних обов`язків працівників відділу внутрішнього аудиту ДПО НПУ від 31.08.2020;

-наказом ДПО НПУ №80 від 23.09.2022, згідно якого затверджено ряд положень, а також, зауважено положення, які втратили чинність;

-завіреною копією положення про відділ внутрішнього аудиту ДОП НПУ від 23.09.2022 №80;

-завіреною копією повідомлення про ознайомлення з вимогами Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до якого ОСОБА_1 , ознайомився із вказаними вимогами від 21.02.2017;

-наказом ДПО НПУ №78 від 24.02.2023 відповідно до якого ОСОБА_1 звільнено за п.6 ч.1 ст.36 КЗпП України (відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці) з посади заступника начальника відділу внутрішнього аудиту ДОП НПУ від 01.03.2023, крім того вказаним наказом останнього було попереджено про подання відповідної декларації;

-завіреною копією повідомлення НАЗК від 09.04.2024 №49/43/14/05-2024 про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 , як особи уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування;

-завіреною копією запиту ДВБ НПУ до НАЗК з метою надання інформації та копій документів;

-листом-відповіддю НАЗК №26540-25 від 10.04.2025, щодо послідовності дій користувача ОСОБА_1 за запитуваний період;

-поясненнями ОСОБА_1 від 23.04.2025;

-завіреною копією запиту ДВБ НПУ до НАЗК з метою надання інформації;

-листом-відповіддю НАЗК №15966-2025 від 05.03.2025;

-завіреною копією наказу НПУ №363 від 05.04.2024.

Сукупність цих доказів дозволяє прийти до висновку, що ОСОБА_1 припинив свою діяльність пов`язану з виконанням функцій держави на посаді заступника начальника відділу внутрішнього аудиту Департаменту поліції охорони Національної поліції України 01.03.2023.

Після чого подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік 01 квітня 2024 року.

Відповідно до положень п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції»№ 1700-VII передбачено, що суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції»№ 1700-VII особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування визначена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до примітки до ст. 172-6 КУпАП суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно змісту диспозиції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП з об`єктивної сторони протиправний намір цього адміністративного правопорушення реалізується у формі дії (несвоєчасне подання декларації) та бездіяльності (неподання декларації). При цьому, характеризуючою ознакою вчинення особою такого проступку є саме відсутність поважних причин несвоєчасного подання нею декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

При встановленні наявності у діях особи складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, такими суб`єктами повинні обов`язково з`ясовуватися обставини щодо віднесення суб`єкта адміністративного правопорушення до осіб, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», щодо несвоєчасності подання ним декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а також обставини щодо наявності або відсутності у такої особи поважних причин несвоєчасної подачі декларації.

З наданих та досліджених у судовому засіданні доказів установлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого законом, оскільки останній, звільняючись з посади, був належним чином попереджений відповідно до пункту 2 статті 45 розділу VIII Закону України «Про запобігання корупції» та пункту 1 підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону про обов`язок подати у наступному році після припинення діяльності декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік у порядку, визначеному частиною першою статті 45 зазначеного Закону.

Доводи ОСОБА_1 про нібито своєчасне подання декларації 1 квітня 2024 року суд не приймає до уваги з наступних підстав.

Статтею 4 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що Національне агентство з питань запобігання корупції є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику, яке наділене повноваженнями з надання рекомендаційних роз`яснень, методичної та консультаційної допомоги з питань застосування актів законодавства з питань застосування положень цього Закону (п. 15 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції»).

На виконання вказаних повноважень НАЗК надало роз`яснення № 4 від 13.11.2023 доступні на офіційному сайті НАЗК згідно яких декларацію з позначкою «я припинив(ла) виконувати функції держави або органу місцевого самоврядування (після звільнення)» за 2023 рік слід подати до 31.03.2024.

Таким чином, кінцевою датою для подання деклараціє є саме 31.03.2024 і подання її поза межами цього строку свідчить про несвоєчасність подання декларації.

Доводи ОСОБА_1 щодо вихідних днів і тривоги протягом 30-31 березня 2024 суд не приймає до уваги як поважні причини несвоєчасного подання декларації, так як декларування розпочате з 01.01.2024 і тривало три місяці, чого достатньо для своєчасного подання декларації.

При визначенні виду і розміру стягнення враховую характер скоєного правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та ступінь його вини.

Обтяжуючих чи пом`якшуючих покарання обставин при розгляді справи в суді не встановлено.

З урахуванням викладеного, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави, однак не в максимальному розмірі, оскільки саме таке адміністративне стягнення забезпечить функцію запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі викладено, керуючись ст. ст. 283, 284, 287 ч. 2 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги і може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Суддя С.П. Мельниченко