Провадження № 3/641/206/2025 Справа № 641/8840/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 року м. Харків

Суддя Слобідського районного суду м. Харкова Маньковська О.О., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: відсутній, громадянина України, адреса: АДРЕСА_1 , - за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 26 листопада 2024 року о 22 годині 59 хвилин, керував автомобілем SUZUKI VETARA державний номерний знак НОМЕР_1 біля будинку 7 по пр. Байрона в м. Харкові, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Огляд на предмет алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу зі згоди водія за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 7510 (ARLM-0314), результат становить 1,69 проміле, тест Dragerа 551. З результатом огляду на місці зупинки транспортного засобу не згоден. Від проходження огляду на предмет алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку в КНП ХОР «ОКНЛ» у лікаря нарколога - водій відмовився під відеофіксацію. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату і час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Захисник Горбачова адвокат Орлов В.В. надав суду заяву з проханням відкласти розгляд справи, посилаючись на перебування в іншому судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, як вбачається з матеріалів справи, судові засідання за адміністративним протколом призначались до розгляду сім разів, проте ОСОБА_1 жодного разу не з`явився, будучи повідомленим про місце, дату і час слухання справи належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Захисник - адвокат Орлов В.В. судове засідання, призначене на 25.12.2024 року просив відкласти у зв?язку з наданням часу для ознайомлення з матеріалами справи та внести його дані, надавши статус учасника процесу до електронної системи «Електронний суд». В судове засідання, призначене на 15.01.2025 року захисник не з`явився, надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебування в іншому судовому процесі, проте, доказів поважності своєї неявки суду не надав. Крім того, ознайомився з матеріалами справи, клопотання про що подавав до суду 25.12.2024 року, що в тому числі було причиною відкладення судового засідання 21.01.2025 року, тобто після призначення двох дат судових засідань (а.с. 17 зворотня сторінка). В подальшому, в судові засідання призначені на 12.02.2025 року, 04.03.2025 року, 04.04.2025 року, 01.05.2025 року та 22.05.2025 року, захисник не з`явився посилаючись на перебування в іншому судовому процесі, надаючи роздруківку із сайту «Судова влада», проте, доказів перебуванян в судовому процесі безпосередньо, не надає суду.

ЄСПЛ, зокрема, в частині обґрунтування висновку про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, акцентується увага обов`язку учасника процесу демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосереднє відношення до нього, та недопустимості зневілювання ключового принципу верховенства права у випадках, коли поведінка учасників судового розгляду свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом (рішення у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07.07.1989, «Чірікоста і Віола проти Італії» від 21.11.1995), оскільки в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 зазначеної Конвенції (рішення у справі «Смірнова проти України» від 08.11.2005).

У рішенні від 10.07.1984 у справі «Гінчо проти Португалії» ЄСПЛ передбачив, що держави-учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п. 1 ст. 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

Клопотання захисника Орлова В.В. про відкладення розгляду справи, суд розцінює як дії, направлені на затягування розгляду справи та уникнення від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та свідчить про «зловживання правом» в розумінні цього визначення, розтлумаченого Європейським судом з прав людини, а саме шкідливе здійснення права її власником в такий спосіб, який явно не відповідає або суперечить цілям, для яких таке право надано, порушує встановлений порядок роботи Суду або ускладнює належний перебіг розглядів справ (рішення у справах «S.A.S. проти Франції» від 01.07.2014 та «Миролюбов та інші проти Латвії» від 15.09.2009).

Враховуючи, неявки ОСОБА_1 та його захисника Орлова В.В. в судові засідання 25.12.2024, 15.01.2025, 12.02.2025, 04.03.2025, 04.04.2025, 01.05.2025,22.05.2025, зважаючи на те, що про розгляд даної справи їх було повідомлено своєчасно і належним чином, приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи вказані рішення ЄСПЛ та вимоги ст. 268 КУпАП, зважаючи на те, що судом вичерпано усі можливі засоби для належного повідомлення ОСОБА_1 та його захисника Орлова В.В., про дату, час і місце розгляду справи, з метою недопущення необґрунтованого порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених ст. 277 КУпАП, а також строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, суд визнає причини неявки ОСОБА_1 та його захисника Орлова В.В. у судові засідання неповажними та вважає за можливе провести розгляд справи за їх відсутності.

Так, вина ОСОБА_1 у скоєнні вказаного правопорушення підтверджується матеріалами справи:

- результатом тестування, доданого до протоколу, з яким ОСОБА_1 не був згоден та згідно якого у останнього результатом огляду встановлено 1,69 % проміле алкоголю;

- актом та направленням на огляд водія ТЗ, згідно яких водій ОСОБА_1 , маючи ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці;

- рапортом співробітників поліції та відеозаписом з обставинами подій, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, ОСОБА_1 зупинено у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху та встановлено ознаки алкогольного сп`яніння, роз`яснено процесуальні права та обов`язки, запропоновано пройти огляд на предмет сп`яніння із застосуванням алкотестера Драгер, на що останній погодився та пройшов огляд, з результатом якого в подальшому не був згоден, у зв`язку з чим співробітниками поліції неодноразово запропоновувалось проїхати до медичного закладу охорони здоров`я, на що останній не заперечував, проте, вказував на необхідність переставити автомобіль у безпечне місце, у зв`язку з тим, що він знаходиться посеред проїжджої частини, не викликаючи при цьому водія, який не перебуває в стані сп`яніння. Співробітниками поліції, дії ОСОБА_1 розцінені як відмова від проходження огляду в медичному закладі охорони здоров`я.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться в провину порушення положень п. 2.5 ПДР України, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, суд враховує, що вказаною нормою права передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. У ході здійснення судом провадження за ч. 1 ст.130 КУпАП, щодо відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак такого сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду. Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне небажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.

Відповідно до п.2.5 постанови Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» №1306 від 10.10.2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином, норми ПДР встановлюють обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) ПДР не містять.

Згідно зі ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння. Огляд водія на стан сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Наданий до суду протокол про адміністративне правопорушення, на думку суду, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому зазначено наявні у ОСОБА_1 ознаки стану алкогольного сп`яніння, а також зазначено, що у зв`язку з незгодою з оглядом, проведеним на місці зупинки із застосуванням приладу Драгер - ОСОБА_1 огляд в медичному закладі охорони здоров`я пройти відмовився. Зазначена у протоколі інформація співпадає з обставинами, зафіксованими на долучених до протоколу відеофайлах, зокрема, пропозицію поліцейського пройти огляд та відмову від такого огляду з боку ОСОБА_1 .

Фіксація правопорушення була здійснена працівниками поліції технічними засобами відповідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП.

Як на відео, так і в протоколі, наведено ознаки сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, що було підставою для пропозиції з боку поліцейських пройти водієві відповідний огляд.

Так, згідно із «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 11.11.2015 року за №1413/27858 визначено таке. Згідно із п. 3 Розділу І вказаної Інструкції: «3. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці».

В наданому суду протоколі про адміністративне правопорушення поліцейським, який склав цей протокол, зазначено ознаки алкогольного сп`яніння, які мав водій та які є підставою для огляду водія на визначення стану сп`яніння, які визначено в ст.266 КУпАП п. 3 Розділу І та п.1 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за №1452/735.

Поліцейським ОСОБА_1 була надана можливість довести відсутність стану алкогольного сп`яніння шляхом проходження відповідного огляду в лікарні, проте, ОСОБА_1 відмовився, чим вчинив правопорушення.

З огляду на досліджені докази, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є всі ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд бере до уваги характер скоєного правопорушення, дані про особу, що притягається до адміністративної відповідальності та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Призначаючи судовий збір, суд застосовує редакцію ЗУ «Про судовий збір», яка діяла на час скоєння правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 283 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді однієї тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в десятиденний строк з дня її оголошення.

Суддя- О. О. Маньковська