Справа № 192/1293/25
Провадження № 3/192/574/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 травня 2025 року суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Стрельников О. О., розглянувши в с-ще Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, паспорт серії НОМЕР_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, протягом року до адміністративної відповідальності не притягався,

за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 403272 від 10 травня 2025 року, згідно якого зазначено, що 10 травня 2025 року приблизно о 16 год. 30 хв. ОСОБА_1 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив відносно своєї матері ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого мала бути завдана шкода психічному здоров`ю, та скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 1732 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав та пояснив, що в стані алкогольного сп`яніння не був, на адресу своєї матері нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою не висловлювався.

Потерпіла під час розгляду справи про адміністративне правопорушення пояснила, що домашнього насилля на її адресу відносно її сина ОСОБА_1 не було, пояснення надані працівникам поліції не підтримує.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю з таких підстав.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 1732 КУпАП, адміністративним правопорушенням, є вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Таким чином, головною умовою виникнення відповідальності за ч. 1 ст. 1732 КУпАП є вчинення домашнього насильства, внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ст. 256 КУпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Фабула протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 1732 КУпАП, оскільки в порушення зазначеної вимоги, особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення зазначено, що внаслідок дій ОСОБА_1 мала бути завдана шкода психічному здоров`ю, в той час диспозицією зазначеної статті є вчинення домашнього насильства, внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Слід наголосити, що суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до ст. 247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких підстав, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений в порушення вимог ст. 256 КУпАП, а суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення позбавлений можливості доповнювати чи змінювати фабулу адміністративного правопорушення викладену в протоколі , тому вважаю, що можливості для висновку, що в діях ОСОБА_1 викладених в протоколі про адміністративне правопорушення є склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 1732 КУпАП немає і тому провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в порядку ст. 247 КУпАП слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 1732, ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 1732 КУпАП закрити, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Стрельников О. О.