Справа №534/1028/25
Провадження №3/534/268/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Горішні Плавні

Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді Малюк М.В., за участю секретаря судового засідання Савченко Я.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП,

в с т а н о в и в:

На розгляд до Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області надійшов протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Формулювання обставин правопорушення, яке пред`являлось особі у протоколі та визнане суддею доведеним.

Згідно з протоколом серії ЕПР1 №298448 від 12.04.2025, 12.04.2025 о 16 год 08 хв с.Кияшки дорога М-22 Полтава-Олександрія 86 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування такими транспортними засобами відповідної категорії В та вчинив дані дії повторно протягом року, постановою серія ЕНА №4098567 від 18.02.2025, був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, чим порушив п.2.1 ПДР України, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортними засобами.

Означене правопорушення кваліфікується посадовою особою, якою оформлюються матеріали справи про адміністративне правопорушення, за частиною 5 статті 126 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав. Пояснив, що дійсно керував транспортним засобом не маючи на це відповідного права, права водія не отримував. У лютому поточного року вже притягувався органами поліції за керування ТЗ без відповідного права. Водночас просив розстрочити виконання постанови в частині сплати штрафу, оскільки він має скрутне матеріальне становище, не працює, має хворобу цукровий діабет І типу (інсулінозалежний).

Має підтримувати стан життєдіяльності ін`єкційно, тому що інсулінозалежний. Через наявний діагноз не має змоги працевлаштуватися, роботодавці не бажають брати на роботу з таким захворюванням. Тому сплата одним платежем великої суми штрафу для нього є обтяжливою, вважає надмірним тягарем. При цьому він не має наміру уникати відповідальності, але не в змозі сплатити штраф одразу.

Докази на підтвердження встановлених суддею обставин, оцінка суду.

Відповідно до положень ч ч. 1 та 2 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі статтями 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №298448 від 12.04.2025, у зазначені в ньому дату, час та місці ОСОБА_1 керував належним йому транспортним засобом без права керування таким транспортними засобами та вчинив ці дії повторно протягом року.

Частиною 5 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Згідно з частиною 2 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом

У відповідності до частини 4 статті 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Виходячи з вимог Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (пунктами 1.4, 1.5).

У відповідності до п.2.1 А ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суддя вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Його дії підлягають кваліфікації за ч.5 ст.126 КУпАП, оскільки він, будучи особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП (постанова серії ЕНА №4098567), повторно протягом року, керував транспортним засобом без наявності відповідного права.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейського, на якому зафіксовано як ОСОБА_1 керує транспортним засобом Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_1 ;

копією постанови серії ЕНА №4098567 від 18.02.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 3 400,00 грн;

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №298448 від 12.04.2025;

довідкою старшого інспектора відділення адміністративної практики батальйону патрульної поліції в м.Кременчук, згідно з якою за обліковими даними Національної поліції гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідчення водія не отримував.

Мотиви накладення адміністративного стягнення.

При визначенні виду та міри адміністративного стягнення, суд застосовує положення ст.23 КУпАП, згідно з якими адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Із змісту частини другою згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення в межах санкції частини 5 статті 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років, без вилучення транспортного засобу.

Щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 про розстрочення виплати виконання постанови в частині сплати штрафу.

Відповідно до статті 298 КУпАП, постанова про накладання адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

За приписами статті 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно із частиною 1 статті 301 КУпАП, за наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, виправних чи громадських робіт або роблять її виконання неможливим, орган (посадова особа), який виніс постанову, може відстрочити її виконання на строк до одного місяця.

Відповідно до частини 2 статті 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Частиною першою статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Отже нормами КУпАП передбачено відстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адмінарешту, виправних чи громадських робіт, тоді як вирішення питання про відстрочку та/або розстрочку сплати штрафу визначено законом.

Аналіз наведених правових норм вказує на те, що розстрочка штрафу це надання судом права на оплату штрафу рівними частинами протягом певного терміну, відстрочка штрафу це надання судом права здійснити оплату штрафу з відстроченням платежу на визначений термін (наприклад на один місяць).

Згідно зі статтею 268 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є забезпечення виконання винесеної постанови, що обумовлює необхідність застосування усіх передбачених КУпАП заходів забезпечення виконання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та застосування накладеного адміністративного стягнення.

Крім того варто зазначити, що відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується, в першу чергу, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, адміністративне стягнення має на меті не лише кару, але й виховну функцію та функцію попередження інших правопорушень, воно не має стати для особи непосильним тягарем, адже в такому разі справжня його мета не буде досягнута.

Обґрунтовуючи клопотання про розстрочення сплати штрафу ОСОБА_1 зазначає, що не має змоги одразу сплатити штраф одним платежем, оскільки має тяжке захворювання, цукровий діабет, тяжка форма І, на підтвердження чого надав довідку ЛКК від 26.02.2022 №1/3/1/696, через хворобу не працює, на підтвердження чого надав копію трудової книжки.

Враховуючи майнове становище ОСОБА_1 , його стан здоров`я, а також розмір штрафу, який призначається судом як адміністративне стягнення, та який в свою чергу є достатньо великим у порівнянні зі встановленою в Україні мінімальною заробітною платою, суддя доходить висновку, що сплата ОСОБА_1 штрафу в розмірі 40 800,00 грн одним платежем становитиме для нього надмірний тягар.

Зважаючи на це, суддя доходить переконання, що ОСОБА_1 слід розстрочити сплату штрафу строком на шість місяців, із щомісячною сплатою частини штрафу в сумі 6 800 грн до повного погашення заборгованості. З огляду на це, клопотання ОСОБА_1 про розстрочення сплати штрафу підлягає задоволенню.

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку статті 40-1 КУпАП України, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

Керуючись ст ст. 40-1, 283, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років, без вилучення транспортного засобу.

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання постанови в частині сплати штрафу - задовольнити.

Розстрочити ОСОБА_1 сплату штрафу в сумі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн рівними частинами на шість місяців, зобов`язавши ОСОБА_1 сплачувати по 6 800 (шість тисяч вісімсот) грн щомісяця.

Щомісячні платежі здійснювати до 15 числа кожного місяця, починаючи з червня 2025 року.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати ним чергового платежу штрафу, призначеного постановою суду з розстрочкою його виплати, суд, через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу, направить постанову про накладення штрафу для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп. судового збору.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження. Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В.Малюк

Особи, які беруть участь у справі, мають право ознайомитися із повним текстом постанови та отримати її копію після 30 травня 2025 року в приміщенні Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області.