Справа №592/90/25 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Алфьоров А. М.
Номер провадження 33/816/533/25 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Грищук Д.В., розглянувши у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Грищука Д.В. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 січня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 січня 2025 року, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 18 грудня 2024 року о 20 год. 46 хв. в м. Суми, просп. Перемоги, 147, керував транспортним засобом NISSAN Almera, д.р.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, хитка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатор Drager Alcotest ARLM-0322 та в закладі охорони здоров`я відмовився в категоричній формі, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Грищук Д.В., звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 січня 2025 року, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог, апелянт посилається на те, що суддею суду першої інстанції не було взято до уваги та не надано жодної правової оцінки тим обставинам, що працівниками поліції не було задокументовано факту порушення водієм ОСОБА_1 ПДР, що б свідчило про законність зупинки транспортного засобу під керуванням останнього, а тому, всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Крім того, судом першої інстанції не було взято до уваги та не надано жодної правової оцінки тому, що поліцейськими було порушено порядок проведення огляду ОСОБА_1 , встановлений ст. 266-1 КУпАП, при тому, що їм було відомо, що останній є військовослужбовцем і вони телефонували до Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що вбачається з відеозапису.

Також, апелянт зауважує, що проходження огляду в медичному закладі пропонується не лише усно, а шляхом вручення водієві письмового направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я. У цьому письмовому направленні має бути вказано конкретний заклад охорони здоров`я, який входить до затвердженого переліку, дані про особу водія, якого направляють, точний час видачі направлення тощо, однак, у даному випадку, таке направлення взагалі не складалося, однак суд першої інстанції на вказані порушення безпідставно уваги не звернув, як і не взяв до уваги доводи сторони захисту, що акт огляду на стан сп`яніння було складено працівниками поліції вже після складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є порушенням.

Крім того, як зазначає апелянт, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що до протоколу додається рапорт поліцейського, акт огляду на стан сп`яніння, направлення водія для проведення огляду на стан сп`яніння, однак, зі змісту доданих відеозаписів вбачається, що рапорт поліцейського, а також направлення водія для проведення огляду на стан сп`яніння не складалися взагалі, що в черговий раз підтверджує той факт, що письмове направлення для проведення огляду ОСОБА_1 не вручалося. При цьому, ОСОБА_1 ставиться в провину те, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в категоричній формі, проте, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази на підтвердження зазначеного. Так, з відеозапису вбачається, що працівник патрульної поліції пропонує ОСОБА_1 пройти огляд, і не переконавшись, чи почув останній запитання, не дочекавшись відповіді, розцінив це як відмову від проходження огляду. При цьому, судом першої інстанції не прийнято до уваги, що права та обов`язки ОСОБА_1 поліцейськими при складанні адміністративного матеріалу взагалі не роз`яснювалися.

Таким чином, на думку апелянта, з врахуванням вказаного наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП поза розумним сумнівом не доведена, дана справа була розглянута суддею без всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, а тому, вважати законним та обґрунтованим рішення, яке постановлено за результатом такого розгляду, підстави відсутні.

Доповівши зміст оскаржуваного судового рішення та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Грищук Д.В. на підтримку апеляційних доводів та вимог, перевіривши матеріали даної справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що факт вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, суддею суду першої інстанції було встановлено суддею суду першої інстанції з врахуванням наявних у матеріалах справи доказів, а саме, протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 199785 від 18 грудня 2024 року, Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та відеозапису події з нагрудної камери працівника поліції.

Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку і обставин, за яких можливо було б дійти висновку про їх неналежність чи недопустимість, апеляційним судом не встановлено.

При цьому, відеозапис, який було враховано суддею суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови, було проглянуто і апеляційним судом, в порядку підготовки даної справи до апеляційного розгляду і його даними дійсно підтверджується те, що працівниками поліції був зупинений транспортний засіб NISSAN Almera, д.н.з. НОМЕР_1 , яким, як було встановлено, керував водій ОСОБА_1 .

Під час перевірки документів, у поліцейських, за виявлених ознак, виникла підозра, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що стало підставою для пропозиції пройти огляд на визначення такого стану на місці зупинки чи у медичному закладі, від чого ОСОБА_1 відмовився.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 не заперечував, так на запитання поліцейського відповів, що «трохи випив», а на пропозицію пройти огляд запитав, чи серйозно йому це пропонується, з огляду на те, що він є військовим. На таке запитання ОСОБА_1 працівник поліції йому відповів, що як людина він боїться тих водіїв, які керують транспортними засобами у стані сп`яніння, а як поліцейський має це присікти, і саме у зв`язку з тим, що останній у категоричній формі відмовився пройти огляд на стан сп`яніння, відносно нього було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд, на спростування доводів захисника, зауважує, що підставою для зупинки автомобіля під керування ОСОБА_1 стало те, що рухаючись у темну пору добу, останній не увімкнув ближнє світло фар, чого і сам не заперечував та погоджувався з тим, що у такий спосіб порушив Правила дорожнього руху, за що вибачався.

Що стосується доводів апелянта про те, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння мав бути проведений виключно посадовою особою, уповноваженою на те, а саме, начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, а не інспектором поліції, то апеляційний суд зазначає наступне.

Так, адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, відноситься до правопорушень, вчинених, зокрема, під час керування транспортними засобами.

У свою чергу, ст. 255 КУпАП визначено органи, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, зокрема, органи Національної поліції складають протоколи за ст. 130 КУпАП, а управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України - по правопорушенням, вчиненим військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків (ст. 44, ч.2,3 ст. 123, ст. 172-10 - 172-20, 173, 174, 178, 182, 184-1, 185, 185-7 КУпАП).

Крім того, Наказом Міністерства оборони України від 23 жовтня 2021 року № 329 затверджено Інструкцію зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, якою визначено, що органи Військової служби правопорядку (ВСП) здійснюють оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, передбаченні статей 172-10-172-20 КУпАП.

Крім того, у п. 3 Постанови КМУ № 32 від 12 січня 2024 року зазначено, що огляду підлягають військовослужбовці/військовозобов`язані, щодо яких є підстави вважати, що вони виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин (установ, закладів) у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Такі положення також узгоджуються із нормами ч. 2 ст. 266-1 КУпАП, відповідно до якої огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

Тобто із системного аналізу наведеного законодавства слідує, що Військова служба правопорядку є належним органом по складанню протоколу відносно лише тих військовослужбовців, які безпосередньо в момент вчинення (припинення або виявлення) правопорушення виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.

Наявним у матеріалах справи відеозаписом підтверджується те, що ОСОБА_1 керував приватним транспортним засобом з цивільними номерами у м. Суми по просп. Перемоги, про виконання будь-яких військових обов`язків та несення служби на той час, як був зупинений, працівникам поліції не повідомляв.

Таким чином, з врахуванням вищезазначених положень та встановлених обставин, працівники поліції є належним суб`єктом складання адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно військовослужбовця ОСОБА_1 , і у даному випадку застосування положень статті 266-1 КУпАП, на що посилається захисник у поданій апеляційній скарзі, є помилковим.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що у цьому конкретному випадку, ключовим є те, що ОСОБА_1 , як водій, не мав право, а був зобов`язаний, згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху, на пропозицію працівників поліції, пройти огляд на стан сп`яніння, проте, від проходження такого огляду відмовився, що вказує на наявність в його діях ознак вказаного адміністративного правопорушення, що було вірно встановлено суддею суду першої інстанції..

Інших доводів, за яких можливо було б дійти висновку про безпідставність складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення та незаконність притягнення останнього до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, захисником не наведено і під час апеляційного перегляду даної справи таких обставин не встановлено.

Вказана справа була розглянута повно, всебічно та об`єктивно, і доводами апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній постанові, жодним чином не спростовано.

За таких обставин, всупереч доводів апелянтів, апеляційний суд вважає оскаржувану постанову законною, обґрунтованою та вмотивованою, не вбачає підстав для її скасування, а тому, вказане рішення судді суду першої інстанції слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 січня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Грищука Д.В. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.