Справа № 181/1636/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

02.06.2025 року селище Покровське

Суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Чорна О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, які надійшли з Дніпровського апеляційного суду про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , місце служби: в/ч НОМЕР_1 ,

- за ч. 3 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

19.03.2025 року о 16.00 год. солдат ОСОБА_1 , проходячи військову службу за призовом під час мобілізації в умовах особливого періоду, самовільно покинула місце проходження служби у медичній роті військової частини НОМЕР_1 на території Синельниківського району Дніпропетровської області (більш точна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану), та повернулась 20.03.2025 року о 09.50 год., чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження» (рішення «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року), але з огляду на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не з`явилася у судове засідання, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є свідомим униканням адміністративної відповідальності.

Згідно з ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-11 КУпАП не є обов`язковою, за таких обставин, вважаю за можливе розглянути справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на підставі наявних матеріалів справи.

Дослідивши письмові матеріали, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про військове адміністративне правопорушення А4820/016 від 18.04.2025 року, рапортом командира медичної роти ВЧ НОМЕР_1 від 19.03.2025 року щодо виявлення самовільного залишення чергування в медичній роті солдата ОСОБА_1 , Витягом із наказу №620 від 19.03.2025 року про призначення службового розслідування по факту самовільного залишення ВЧ НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 , довідкою №25/402 від 19.03.2025 року про самовільне залишення військової частини без зброї військовослужбовцем військової служби за мобілізацією ЗСУ солдатом ОСОБА_1 ВЧ НОМЕР_1 , рапортом командира медичної роти ВЧ НОМЕР_1 від 20.03.2025 року щодо повернення солдата ОСОБА_1 до службових обов`язків, довідкою №25/412 від 20.03.2025 року про повернення до військової частини військовослужбовця військової служби за мобілізацією ЗСУ солдата ОСОБА_1 ВЧ НОМЕР_1 , письмовими поясненнями, Актом службового розслідування, Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 №653 від 06.04.2025 року «Про результати службового розслідування по факту самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_1 » та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані вірно, її вина у вчиненому судом встановлена, оскільки остання, являючись військовослужбовцем, самовільно залишила місце військової служби.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення та особу правопорушниці, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у вигляді мінімального розміру штрафу, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, що, на думку суду, є достатньою мірою відповідальності з метою виховання, а також, запобіганню вчинення нових правопорушень.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Суд вважає за доцільне звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 1, 7, 9, 23, 26, 33-35, 40-1, 172-20, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, та накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500,00 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду у десятиденний строк з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги через Покровський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя О.В. Чорна