Номер провадження: 33/813/786/25
Головуючий у першій інстанції Русєва А. С.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І, за участю секретарки судового засідання Гасанової Л.Я. кизи, розглянувши апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Хроменкова В.С. на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.01.2025 року

установив

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 04.11.2024 року о 18:12 год. у м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 66, керував транспортним засобом «BMW X5 M», державні номерні знаки НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, повторно протягом року згідно постанови ЕНА1676177 від 16.03.2024 року, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.01.2025 року, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу, а також стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн.

В апеляційній скарзі представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Хроменков В.С. зазначає, що не погоджується із оскарженою постановою суду та вважає що вона була винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що:

- невірно встановлені обставини справи, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом;

- в матеріалах справи відсутній відеозапис зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

На підставі цього, просить постанову відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження на підставі ч.1 ст.247 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Розгляд справи проведено без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його представника - адвоката Хроменкова В.С., які будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи до судового засідання не з`явились.

При цьому, адвокат Хроменков В.С. надіслав до апеляційного суду заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі та без участі ОСОБА_1 .

Апеляційний суд вважає, що на стадії розгляду апеляційної скарги на оскарження постанови суду першої інстанції, судом були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що учасники справи, будучи повідомленим про дату та час розгляду в апеляційному суді, не з`явився, суд оцінює таку його поведінку, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог п. 2.1 (а) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частиною 5 статті 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1№ 166220, 04.11.2024 року, о 18 годині 12 хвилин, в м. Одесі, по вул. Пантелеймонівська, 66, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW X5 M», державні номерні знаки НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, повторно протягом року згідно постанови ЕНА1676177 від 16.03.2024, чим порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху (а.с.1).

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП України повністю доведена належними та допустимими доказами, а саме: довідкою старшого інспектора ВАП УПП в Одеській області Бойка М. про наявність повторності вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, з якої вбачається, що станом на 04.11.2024 р. ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1676177 від 16.03.2024 р. до адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400 грн. (а.с. 4); копією постанови серії ЕНА № 1676177 від 16.03.2024 р. відповідно до якої ОСОБА_1 , 16.03.2024 року о 22 годині 52 хвилин в смт. Великодолинське, по вул. Станційна, 63, керував транспортним засобом не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії (а.с. 5); довідкою старшого інспектора ВАП УПП в Одеській області Бойка М. про те, що станом на 04.11.2024 року громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не отримував (а.с. 3).

Отже, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, з огляду на те, що останній, внаслідок порушення п.п. 2.1 а ПДР, повторно протягом року керував транспортним засобом не маючи на те права (керування таким транспортним засобом).

Посилання апеляційної скарги що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, апеляційний суд не приймає, оскільки зазначені обставини спростовуються відеозаписом з місця зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Долучені до матеріалів справи відеозаписи повністю відображають події, які відбулися 04.11.2024. Зокрема, відеозапис розпочинається з моменту зупинення транспортного засобу, за кермом якого перебував, як згодом було встановлено ОСОБА_1 . Причиною зупинки було те, що водій ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, а саме правила проїзду перехрестя, про що поліцейський відразу повідомив водія. В ході спілкування з водієм, останній повідомив, що посвідчення водія в нього відсутнє, та він його отримає лише через два тижні. При цьому, зазначив що раніше його притягували до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без посвідчення водія. Після цього, поліцейським були роз`яснені права водію та складено протокол про адміністративне правопорушення, при цьому, ОСОБА_1 від підпису в протоколі відмовився.

Вказані обставини у встановленому процесуальним законом порядку не спростовані. Об`єму наявних відеозаписів достатньо для перевірки встановлених судом обставин, наявний відеозапис в цілому відображає послідовність дій поліцейських та водія ОСОБА_1 . Апеляційний суд вважає, що відеозаписи, залучені інспекторами поліції як безумовний доказ у справі, відповідають вимогам Інструкції. Так, відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018, портативний відеореєстратор пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища.

Зафіксовані відеозаписом обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Відеозапис фіксує реальні дані, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, має достатньо високу інформативність, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, що вимагає від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі. Оглянутий відеозапис дає можливість встановити його узгодженість з іншими даними, що містяться в протоколі, а тому апеляційний суд приймає його як належний доказ у справі. Сумнівів щодо достовірності та допустимості відеозапис не викликає, оскільки на ньому відображено подію, що зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення. Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаного відеозапису апелянтом не надано. Не встановлено таких обставин і під час апеляційного розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом вини, на увагу не заслуговують, оскільки не спростовують вимоги ст.251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновку суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Враховуючи положення ст.251 КУпАП, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим відсутні підстави для її скасування, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив

Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Хроменкова В.С. залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одесивід 23.01.2025 року, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І. Кравець