П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2025 року м. Київ

Справа № 369/17855/24

Провадження № 33/824/1275/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Стрижеуса А.М., розглянувши апеляційну скаргу особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Києво-Святошинського районного суду м Києва від 10 грудня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 681774, ОСОБА_1 20 вересня 2024 року о 17 год. 10 хв. вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, а саме: в м. Боярці Фастівського району Київської області по вул.Івана Франка, 101 А на стоянці магазину «Фора», керуючи транспортним засобом BYD Song Plus, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності, та скоїв зіткнення з автомобілем MAN, державний номерний знак НОМЕР_2 , який був припаркований позаду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Києво-Святошинського районного суду м Києва від 10 грудня 2024 року ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (протокол від 20 вересня 2024 року серії ААД № 681774 про адміністративне правопорушення) та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду м Києва від 10 грудня 2024 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те що постанова підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки було пошкоджено лише його транспортний засіб.

Зазначає, що транспортний засіб MAN, д.н.з. НОМЕР_2 було припарковано з порушеннями вимог ПДР а тому у вчиненні ДТП наявна вина водія вказаного транспортного засобу, хоча протокол на водія транспортного засобу MAN працівниками поліції не складався.

У разі встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні ДТП просив визнати це правопорушення малозначним, оскільки шкода була завдана лише його автомобілю та на підставі ст. 22КУпАП України закрити провадження у справі обмежившись усним зауваженням.

Також просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду м Києва від 10 грудня 2024 року, в обґрунтування клопотання посилався на те, що копію оскаржуваної постанови він отримав 13 січня 2025 року на електрону адресу.

Як вбачається з матеріалів справи, копію постанови було доставлено ОСОБА_1 13 січня 2025 року на його електрону адресу (а.с.16).

Враховуючи викладене суд дійшов до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду м Києва від 10 грудня 2024 року підлягає задоволенню.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги.

Під час розгляду даної справи, судом досліджувались протокол про адміністративне правопорушення ААД № 681774від 20.09.2024; схему місця дорожньо-транспортної пригоди від 14.05.2024; пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відповідні докази, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП.

Положеннями статті 1 КУпАП передбачено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вимогами статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Положенням ст. 124 КУпАП встановлено, що до адміністративної відповідальності можуть бути притягнуті учасники дорожнього руху, які порушили правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У відповідності до вимог частини першої статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до частини першої статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Суд надав оцінку доказам та твердженням, які представник подав до суду апеляційної інстанції, та приходить до висновку:

Порушення учасниками дорожнього рух , що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території, тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно вимогп. 2.3.б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Стаття 245 КУпАП визначає, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто, зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Проаналізувавши викладене, дослідивши всі докази, що містяться в матеріалах справи а саме: протокол про адміністративне правопорушення, схему ДТП, локалізацію пошкоджень автомобілів внаслідок ДТП, пояснення учасників ДТП, суд апеляційної інстанції вважає, що висновок суду першої інстанції суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є обґрунтованим повним, та базується на сукупності доказів, досліджених судом першої інстанції і перевірених в ході апеляційного перегляду справи.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Приписами статті 23 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначність як ознака адміністративного правопорушення характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу.

Питання про можливість або ж недоцільність звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення в кожному конкретному випадку вирішується правозастосовчим органом (посадовою особою).

У поданій до суду апеляційній скарзі ОСОБА_1 свою винну у вчиненому адміністративному правопорушенні не заперечував та просив суд звільнити його від відповідальності за малозначністю правопорушення. Просив суд також врахувати, що пошкодження автомобілів є незначними, відразу після ДТП він викликав патрульну поліції.

Проаналізувавши матеріали справи, врахувавши, характер вчиненого правопорушення, зокрема, що діями водія не спричинено значних пошкоджень автомобілям, не було спричинено шкоди здоров`ю потерпілого, також ОСОБА_1 в судовому засіданні фактично не заперечував вину у вчиненні правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, апеляційний суд дійшов висновку про можливість у даному конкретному випадку, відповідно до вимог ст. 22 КУпАП, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, постанову Києво-Святошинського районного суду м Києва від 10 грудня 2024 року скасувати із закриттям провадження у справі.

На переконання судді апеляційного суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова судді першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з підстав, визначених ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Керуючись ст. 22, 284, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Києво-Святошинського районного суду м Києва від 10 грудня 2024 року- скасувати.

На підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підстав ч.2 ст. 284 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Стрижеус