Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/933/25
Провадження № 3/542/212/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2025 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Шарової-Айдаєвої О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Карась В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у селищі Нові Санжари у залі суду протоколи про адміністративні правопорушенні, передбачені частиною 1 статті 173-2, частиною 2 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі також КУпАП), та матеріали справи, додані до них, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2025 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області з Відділення поліції № 3 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області надійшов адміністративний матеріал, що містив протокол серії ВАД № 399027 від 19 травня 2025 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2КУпАП.

Також, 26 травня 2025 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області з Відділення поліції № 3 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області надійшов адміністративний матеріал, що містив протокол серії ВАД № 399026 від 19 травня 2025 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2КУпАП.

Вказані протоколи з доданими до них матеріалами внаслідок автоматизованого розподілу судових справ між суддями надійшли до провадження судді Шарової-Айдаєвої О.О.

З протоколу від 19 травня 2025 року серії ВАД № 399026 (а.с. 27), складеного відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, вбачається наступне.

18 травня 2025 року о 02 год 28 хв у АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: поводив себе агресивно, кричав, висловлювався нецензурно, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого була задана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 , а саме: з`явився страх, почуття неповноцінності, невпевненості. Вказаними діями гр. ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Із протоколу від 19 травня 2025 року серії ВАД № 399027 (а.с. 4), складеного відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП, вбачається наступне.

18 травня 2025 року о 02 год 28 хв у АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: поводив себе агресивно, ображав нецензурними словами, погрожував фізичною розправою у присутності неповнолітньої гр. ОСОБА_3 , якій задана шкода її психічному здоров`ю, а саме: з`явився страх та порушився сон.Вказаними діями гр. ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною 2 статті 173-2 КУпАП.

Постановами Новосанжарського районного суду Полтавської області від 27 травня 2025 року об`єднано в одне провадження справу про адміністративне правопорушення № 542/934/25, провадження № 3/542/213/25, відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 173-2 КУпАП та справу про адміністративне правопорушення № 542/933/25, провадження № 3/542/212/25, відносно ОСОБА_1 за частиною 2 статті 173-2 КУпАП та присвоєно об`єднаній справі єдиний унікальний номер № 542/933/25, провадження № 3/542/212/25.

У судове засідання 27 травня 2025 року ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Оскільки обов`язкова участь у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за статтею 173-2 нормами КУпАП не передбачена, суд вирішив розглядати справу за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, відповідно до положень статті 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Частиною 2 статті 173-2 КУпАП, передбачено відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.

Пунктом 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Ця форма домашнього насильства з об`єктивної сторони повинна характеризуватися діянням, наслідками та причинним зв`язком між ними.

Положеннями статті 10 КУпАП передбачено, що вказані дії повинні бути умисними тобто особа, яка його вчинила, має усвідомлювати протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачати її шкідливі наслідки та бажати їх або свідомо допускати настання цих наслідків.

Таким чином, виходячи із зазначених вище норм законодавства, під домашнє насильство, зокрема, умисне вчинення діянь психологічного характеру, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП та частиною 2 статті 173-2 КУпАП, підпадають лише словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Суд зазначає, що для того щоб відрізнити насильство від конфлікту, необхідно звернути увагу на те, що насильство є результатом свідомих дій людини і характеризується такими основними ознаками: умисність; спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, економічних, чи пов`язаних з вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Насильство це умисні дії однієї або кількох осіб, що спричиняють шкоду іншій особі, порушують права і свободи та відбуваються в умовах значної переваги сил тих, хто скоює ці дії, що унеможливлює самозахист особи, котра страждає від цих дій. Якщо у вказаних діях відсутня хоча б одна з наведених ознак, такі дії не є насильством.

Конфлікт це зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби. Під час конфлікту часто відсутні одна чи кілька вищеперерахованих ознак.

Судом встановлено, що на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, ініціатором складення протоколу надані наступні матеріали:

- протокол про адміністративне правопорушення від 19 травня 2025 року серії ВАД № 399026, який містить підпис особи, що притягається до адміністративної відповідальності (а.с. 27),

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 18 травня 2025 року, в якому ОСОБА_2 просила притягнути до адміністративної відповідальності її чоловіка ОСОБА_1 , який вчинив відносно неї та її доньки ОСОБА_3 психологічне насильство (а.с. 29),

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 18 травня 2025 року, в яких вона зазначала, про конфлікт її чоловіка з нею та її донькою гр. ОСОБА_4 через те, що останні відмовились надати ОСОБА_1 ключі від транспортного засобу, щоб він не поїхав в стані алкогольного сп`яніння, під час якого він виражався нецензурною лайкою, принижував честь та гідність та провокував бійку (а.с. 31),

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких ним зазначено про сварку з дружиною, під час якої він перебував в стані алкогольного сп`яніння, кричав, висловлювався нецензурною лайкою, пошкодив меблі у будинку та погрожував фізичною розправою. Вказано, що сварку із дружиною бачила її донька ОСОБА_5 (а.с. 32).

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП, ініціатором складення протоколу надані наступні матеріали:

- протокол про адміністративне правопорушення від 19 травня 2025 року серії ВАД № 399027, який містить підпис особи, що притягається до адміністративної відповідальності (а.с. 4),

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 18 травня 2025 року, в якому ОСОБА_2 просила притягнути до адміністративної відповідальності її чоловіка ОСОБА_1 , який вчинив відносно неї та її доньки ОСОБА_3 психологічне насильство (а.с. 7),

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 від 18 травня 2025 року, в яких вона зазначала, про конфлікт її чоловіка з нею та її донькою гр. ОСОБА_4 через те, що останні відмовились надати ОСОБА_1 ключі від транспортного засобу, щоб він не поїхав в стані алкогольного сп`яніння, під час якого він виражався нецензурною лайкою, принижував честь та гідність та провокував бійку (а.с. 8),

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких ним зазначено про сварку з дружиною, під час якої, він кричав, висловлювався нецензурною лайкою, пошкодив меблі у будинку та погрожував фізичною розправою. Вказано, що сварку із дружиною бачила її донька ОСОБА_5 (а.с. 9).

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та його дружиною ОСОБА_2 мав місце обопільний конфлікт, пов`язаний з тим, що дружина не давала на вимогу чоловіка ключі від транспортного засобу, оскільки останній перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Дослідивши відповідні матеріали, суд зазначає, що надані ініціатором складення протоколу про адміністративне правопорушення докази, не підтверджують того факту, що внаслідок дій психологічного характеру з боку ОСОБА_1 була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 , а показання самої потерпілої ОСОБА_2 не можуть бути самостійною підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 КУпАП.

Суд зазначає, що надані ініціатором складення протоколів про адміністративне правопорушення докази, не підтверджують того факту, що внаслідок дій психологічного характеру з боку ОСОБА_1 була завдана шкода й психічному здоров`ю малолітньої потерпілої ОСОБА_3 .

Отже, викладені у протоколах про адміністративне правопорушення обставини самі по собі не утворюють складів адміністративних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 статті 173-2 КУпАП, адже відомості про настання для потерпілих негативних наслідків психологічного та фізичного характеру матеріали справи не містять.

Також, суд акцентує увагу на тому, що згідно з частиною 4 статті 269 КУпАП, якщо адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 або 173-6 цього Кодексу, було вчинено у присутності малолітньої чи неповнолітньої особи, така особа також визнається потерпілим, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, і на неї поширюються права потерпілого, крім права на відшкодування майнової шкоди.

Суд зазначає, що вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КУпАП у присутності неповнолітньої особи, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, є підставою для визнання такої особи потерпілою на підставі частини 4 статті 269 КУпАП із зазначенням про це у протоколі за частиною 1 статті 172-3 КУпАП, або, залежно від обставин, за частинами 2 чи 3 статті 173-2 КУпАП, та не потребує додаткової окремої кваліфікації за частиною 2 статті 173-2 КУпАП.

Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, та не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Суд зазначає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення, й суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати зазначені в протоколі обставини правопорушення.

Наведене вище узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу (зокрема, рішення у справі «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року).

У рішенні Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року також відображено послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними судами.

Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом вимог статті 256, частини 1 статті 257 КУпАП, питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Частина 3 статті 62 Конституції України передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з цим, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, та передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП, а тому провадження щодо притягнення останнього до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 399026 від 19.05.2025) та за частиною 2 статті 173-2 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 399027 від 19.05.2025) підлягають закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтями 173-2, 247, 283 та 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 399026 від 19.05.2025) щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП .

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 399027 від 19.05.2025) щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-2 КУпАП .

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд Полтавської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.О. Шарова-Айдаєва