Номер провадження: 33/813/1166/25
Номер справи місцевого суду: 522/8709/25
Головуючий у першій інстанції Лагода К. О.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

26.05.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Коновалової В.А.,

за участю секретаря судового засідання Нечитайло А.Ю.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеса в залі суду

апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст постанови суду першої інстанції

ПостановоюПриморського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено відповідне адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних доходів громадян, що становить 17000,0 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 просить постанову Приморського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2025 року змінити та зменшити розмір визначеного штрафу або ж розстрочити виплату суми штрафу, посилаючись на наявність пом`якшуючих обставин, що не враховано судом першої інстанції під час розгляду справи по суті.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції невірно зазначено щодо відсутності пом`якшуючих обставин в даному випадку, оскільки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає в повному обсязі та зазначає, що на його утриманні перебуває двоє дітей, на одного з яких постійно сплачує аліменти, а також він є учасником бойових дій, безпосередньо приймав участь у захисті Батьківщини та неодноразово нагороджений за місцем несення військової служби.

В судовому засіданні 26.05.2025 особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно положень ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Статтею 280 КУпАП передбачено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив із того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП в повній мірі підтверджується наявними матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №1, наказом командира в/ч від 15 квітня 2025 року; висновком КНП «ООМЦПЗ» ООР від 15 квітня 2025 року; актом службового розслідування № 18/29 від 16 квітня 2025 року; рапортом командира операційної бойової частини помічника командира в/ч; пояснювальною командира відділення групи автоматизованих систем управління операційної бойової частини; витягом з наказу командира в/ч № 46 від 13 лютого 2025 року; копією військового квитка ОСОБА_1 ; службовою характеристикою та наказом командира в/ч № 2 від 18 квітня 2025 року.

Апеляційний суд погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Матеріалами протоколу про адміністративне правопорушення № 1 встановлено, що 15 квітня 2025 року близько 09 год 40 хв до розташування військової частини НОМЕР_1 , в умовах особливого періоду під час дії правового режиму воєнного стану, прибув старший матрос ОСОБА_1 , який знаходився з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови), що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість від 15 квітня 2025 року № 000910. З огляду на наведене ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП настає у випадку вчинення дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Частиною 1 ст. 172-20 КУпАП передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Обставини подій, наведені в складено відносно ОСОБА_1 протоколу підтверджуються в свою чергу висновком щодо результатів огляду на стан сп`яніння проведеного 15 квітня 2025 року у КНП «ООМЦПЗ» ООР, згідно якого останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Разом з тим, факт перебування в стані алкогольного сп`яніння в свою чергу не спростовується особою відносно якої складено протокол, що вбачається безпосередньо зі змісту даного протоколу, в графі пояснення особи зазначено «пояснень немає, свою вину визнаю в повному обсязі».

Окрім наведеного, апеляційна скарга також не містить жодних доводів на спростовування висновків суду першої інстанції відносно наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Разом з тим, звертаючись до суду із апеляційною скаргою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності просить змінити розмір штрафу визначений судом першої інстанції в оскаржуваній постанові суду або ж розстрочити суму штрафу, посилаючись на наявність пом`якшуючих обставин, у зв`язку із чим апеляційний суд вважає за необхідне зазначити.

За змістом ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Санкція ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачає накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Накладене судом першої інстанції на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних доходів громадян, що становить 17000,0 грн, тобто в мінімальному розмірі, і відповідає санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить положення, що регулює питання розстрочення штрафу. Водночас, подібну можливість надає засудженим Кримінальний кодекс України. Так, згідно ч. 4 ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

У справі «Надточій проти України» ЄСПЛ зазначив, що Уряд України визнав кримінально-правовий характер КУпАП. Таким чином, перегляд рішень у справах про адміністративні правопорушення може бути здійснено за аналогією закону відповідно до положень кримінального процесуального законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням. Тобто, наведеними положеннями передбачено право на звернення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності до суду із даною заявою та відповідно можливість розстрочення суми призначеного штрафу за наявності обґрунтованих підстав.

У відповідності до ст. 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову, в даному випадку - Приморський районний суд м. Одеси, яким винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах положень ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, зважаючи при цьому також на відсутність підстав щодо скасування даної постанови суду. З огляду на викладене, питання щодо розстрочення сплати суми призначеного штрафу за результати розгляду справи поро адміністративне правопорушення по суті відносить виключно до компетенції суду першої інстанції.

Відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова Приморського районного суду м. Одеси - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргуособи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Коновалова