Справа № 201/3584/25
Провадження № 3/201/1417/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м. Дніпро

Суддя Соборного районного суду міста Дніпра Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Інспектором патрульної поліції складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , відповідно до якого останній 30 грудня 2024 року о 13 годині 05 хвилин, керуючи автомобілем «Тойота», д/н НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху в районі буд. № 2 по просп. Героїв в м. Дніпрі не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Тойота», д/н НОМЕР_2 , що був залишений на місці стоянки водієм ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 , з`явившись до суду, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він, в час та місці, зазначені в протоколі, керуючи автомобілем «Тойота», д/н НОМЕР_1 , дійсно заїжджав на майданчик для паркування, де залишив свій автомобіль на стоянці та пішов у своїх справах. Повернувшись до автомобіля, до нього підійшов раніше невідомий йому чоловік, як він зрозумів з матеріалів цієї справи це був ОСОБА_2 , який став безпідставно звинувачувати його у пошкодженні автомобіля «Тойота», д/н НОМЕР_2 , який був припаркований у зовсім іншому місці, аніж тому, де стояв його автомобіль. Він повідомив ОСОБА_2 про те, що він навіть не проїжджав поряд припаркованого автомобіля «Тойота», д/н НОМЕР_2 , пошкодження на якому не зіставлялися зі слідами на його автомобілі. Таким чином, вимоги зі сторони водія ОСОБА_2 він оцінив як незаконні, після чого поїхав у своїх справа і лише згодом дізнався про цю справу.

Водій ОСОБА_2 та його представник були повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду, однак у судове засідання не прибули та подали до суду заяву про розгляду справи за їх відсутності, вважаючи доведеною винуватість водія ОСОБА_1 , на якого просили накласти найсуворіше адміністративне стягнення.

Дослідивши під час судового розгляду позиції учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, ознайомившись з матеріалами справи, суд доходить висновку, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки доказів зібраних в дану справу не достатньо для того щоб зробити однозначний висновок щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, в якому обвинувачується останній.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, при цьому обов`язок щодо збирання таких доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З метою збирання доказів на співробітників поліції покладається обов`язок, відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, долучати до протоколу про адміністративне правопорушення: схему місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський; пояснення учасників пригоди та свідків; показання технічних приладів; показання засобів фото- та/або відеоспостереження; інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 265589 від 08 березня 2025 року дорожньо-транспортна подія між автомобілями «Тойота», д/н НОМЕР_1 , та «Тойота», д/н НОМЕР_2 , відбулась в результаті порушення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Однак, з огляду на сукупність зібраних доказів, суд вважає їх недостатніми та не взаємопов`язаними між собою для того щоб прийти до однозначного висновку, за критерієм поза розумним сумнівом, щодо винуватості водія ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно нього, зокрема будь-яких доказів, які безпосередньо вказують на обставини, що підлягають доказування у даній справі та у своїй сукупності підтверджують причетність ОСОБА_1 , як водія під керуванням якого відбулось зіткнення, немає.

Так, наявними доказами у цій справі не спростовується позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до якої останній не був учасником дорожньо-транспортної пригоди з автомобілем «Тойота», д/н НОМЕР_2 , в обґрунтування чого він посилався на те, що керований ним автомобіль «Тойота», д/н НОМЕР_1 , був припаркований у зовсім іншому місці, куди він потрапив з дороги, яка не простягалась повз пошкоджений автомобіль, на якому, на його думку, були виявлені зовсім не притаманні габаритним параметрам його автомобіля пошкодження.

Водночас для спростування таких тверджень сторони захисту не можуть бути використані письмові пояснення власника пошкодженого автомобіля ОСОБА_2 , який не був очевидцем цієї пригоди, оскільки безпосередньо не бачив як заподіювалась шкода його автомобілю.

Отже, матеріалами даної справи підтверджується лише сам факт заподіяння пошкоджень автомобілю «Тойота», д/н НОМЕР_2 , водночас суд вважає недоведеною причетність до цієї дорожньо-транспортної пригоди водія ОСОБА_1 , який неспростовно обстоював свою позицію під час судового розгляду щодо його невинуватості, що в свою чергу свідчить про недостовірне встановлення уповноваженою посадовою особою суб`єкту вчинення адміністративного правопорушення.

Оскільки з упевненістю неможливо стверджувати, що саме під керуванням водія ОСОБА_1 була заподіяна шкода припаркованому автомобілю «Тойота», д/н НОМЕР_2 , в час та місці зазначені в протоколі, та внаслідок недотримання саме цією особою правил дорожнього руху відбулось пошкодження інших автомобілів, то слід вважати, що наявність сумніву про цей факт повинно трактуватись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так як протилежного не доведено процесуальними джерелами доказів, зібраними патрульними поліції. За таких обставин суд не може прийти до однозначного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин, викладених у відповідному протоколі, а також виходячи з матеріалів наданих для розгляду, які були попередньо зібрані та належним чином процесуально закріплені уповноваженою на те посадовою особою, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості самостійно усунути недоліки, що виникли через суперечливість самого протоколу та відсутність відповідних матеріалів адміністративної справи, оскільки до повноважень суду не входить збирання доказів, їх вилучення або долучення іншим чином за власною ініціативою, при цьому перекладання на себе повноважень посадової особи уповноваженої на складання протоколу про адміністративне правопорушення, в противному випадку, призведе до порушення судом принципу рівності сторін процесу.

В світлі даної ситуації, слід вважати, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки суд вправі обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Згідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходить висновку про відсутність поставленого у вину патрульною поліцією в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідальність за яке встановлюється за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко