Справа № 535/412/25
Провадження № 3/535/170/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року Суддя Котелевського районного суду Полтавської області Гуляєва Г.М. розглянувши матеріал адміністративної справи, який надійшов після доопрацювання з СПД №1 Полтавського РУП №4 ГУНП в Полтавській області відносно неповнолітнього:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт.КотельваПолтавської області, громадянина України, з середньою освітою, студента 2 курсу Полтавського фахового коледжу нафти і газу ім. Юрія Кондратюка, не одруженого, місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ,який раніше до адміністративної відповідальності притягувався, РНОКПП: НОМЕР_1

у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1,5 ст.126 КУпАП, -

УСТАНОВИВ:

02.05.2025 року о 17-40 год. у с-щі Котельва Полтавського району Полтавської області, вул. Озерянська, 1 водій гр. ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 21074, д.н.з. НОМЕР_2 , без посвідчення водія не маючи права керувати даним видом т/з, чим порушив вимоги п.2.1(а) ПДР, повторно, протягом року, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП, проводилась безперервна відеофіксація на бодікамеру № /76.

Крім того 02.05.2025 року о 17-40 год. у с-щі Котельва Полтавського району Полтавської області, вул. Озерянська, 1 водій гр. ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 21074, д.н.з. НОМЕР_2 , не маючи при собі реєстраційного документу на транспортний засіб та полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів цивільної відповідальності, чим порушив вимоги п.2.1 (б),(ґ ) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП

Неповнолітній ОСОБА_2 у присутності його законного представника, матері ОСОБА_3 у судовому засіданні визнав вину у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1,5 ст. 126КУпАП повністю, у скоєному щиро кається, та просив суворо не карати, а застосувати до нього заходи впливу, що застосовуються до неповнолітніх, а саме: - передати його під нагляд матері,запевнив суд, що у подальшому не вчинятиме правопорушень.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_2 - мати ОСОБА_3 у судовому засіданні просила застосувати до сина заходи впливу, що застосовуються до неповнолітніх, а саме: - передати його під свій нагляд, обіцяла посилити контроль за поведінкою сина.

Судом встановлено, що згідно протоколів про адміністративне правопорушення серії ААД № 679166 від 02.05.2025, серії ААД № 679167 від 02.05.2025 неповнолітній ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.1 (а), (б),(ґ) ПДР України, а саме: 02.05.2025 року о 17-40 год. у с-щі Котельва Полтавського району Полтавської області, вул. Озерянська, 1 керував автомобілем ВАЗ 21074, д.н.з. НОМЕР_2 , без посвідчення водія не маючи права керувати даним видом т/з, не маючи при собі реєстраційного документу на транспортний засіб та полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів цивільної відповідальності.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

п. 1.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.1а Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 2.1б Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб.

Відповідно до п. 2.1ґ Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Ст. 126 ч.1 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі реєстраційного документу на транспортний засіб та полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів цивільної відповідальності.

Ст. 126 ч.5 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року.

Обставини вчинення адміністративних правопорушень також підтверджуються:

- постановою Котелевського районного суду Полтавської області від 24.09.2024 про притягнення неповнолітнього ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП;

- довідкою СПД №1 Полтавського РУП №4 ГУНП в Полтавській області від 03.05.2025 №90574-2025, про відсутність відомостей про отримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем АДРЕСА_2 посвідчення водія на право керування транспортними засобами. Повторність;

- відеоматеріалом до протоколу серії ААД № 679166 від 02.05.2025.

Згідно постанови КМУ «Про правила дорожнього руху» від 10.10.2001 №1306 учасник дорожнього руху - це особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в матеріалах адміністративної справи наявні належні та допустимі докази, які підтверджують факт вчинення неповнолітнім ОСОБА_2 вказаних адміністративних правопорушень, а тому кваліфікує його дії за ч.1,5 ст.126 КУпАП- керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом,повторно протягом року, не маючи при собі реєстраційного документу на транспортний засіб та полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів цивільної відповідальності.

Слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Аналізуючи вищенаведені факти, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, у їх сукупності та взаємозв`язку, вважаю, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень передбачених ч.1,5 ст. 126 КУпАП повністю доведена і сумніву не викликає.

Незважаючи на те, що ОСОБА_2 є неповнолітньою особою, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, щиро розкаявся, обіцяв, що таке більше не повториться, навчається, у задоволенні заяви законного представника про передачу неповнолітнього ОСОБА_2 під її нагляд слід відмовити, оскільки керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року, є тяжким правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Так, водій є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративні правопорушення.

При розгляді справи суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених, зокрема, статтями 121-127, 130 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах.

Відповідно до ст. 13 ч. 2 КУпАП, підстав для застосування до неповнолітнього ОСОБА_2 заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього Кодексу, з огляду на характер правопорушень, не вбачається, тому він підлягає відповідальності на загальних підставах.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчинених правопорушень, особу порушника, зокрема той факт, що ОСОБА_2 є неповнолітньою особою, ступінь його вини, майновий стан.

Обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_2 відповідно до ст. 34 КУПАП, є щире розкаяння винного та вчинення правопорушення неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_2 відповідно до ст. 35 КУпАП, не встановлено.

Відповідно до ст. 17 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Згідно ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Відповідно до ст. 36 ч.2 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Згідно санкції ч.1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі реєстраційного документу на транспортний засіб та полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів цивільної відповідальності тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.5 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом,повторно протягом року, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Позбавлення права керувати транспортними засобами має відповідати загальній меті будь-якого покарання. Особливої уваги набуває досягнення мети покарання щодо запобігання вчиненню нових правопорушень, з дотриманням засади справедливості та принципу рівності всіх перед законом.

Так, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.

Підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання.

Подібна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.09.2023 у справі №702/301/20.

У рішення ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії», Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).

Отже, беручи до уваги, що ОСОБА_2 , будучи особою, яка вчинила правопорушення за ч.1,5 ст. 126 КУпАП, що створює потенційну загрозу для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб, суд вважає що виправлення неповнолітнього ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових правопорушень можливо шляхом призначення покарання у вигляді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами, без оплатного вилучення транспортного засобу в межах санкції, передбаченої ч.5 ст. 126 КУпАП, яке є необхідним і достатнім, та, згідно ст. 23 КУпАП, відповідає меті адміністративного стягнення.

Частиною 2 ст.307 КУпАП передбачено, що у разі відсутності самостійного заробітку в осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративне правопорушення, штраф стягується з батьків або осіб, які їх замінюють.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір» у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 605,60 грн.

Керуючись ст.13, 23, 24-1, 33, 126, 221, 283, 284, 307 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1,5 ст.126 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП, призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 грн (сорок тисяч вісімсот грн 00 коп.) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Платіжні реквізити для зарахування адміністративних штрафів у сфері забезпечення дорожнього руху (штрафів ДАІ): Отримувач коштів - ГУК Полтав.обл/Полтавська/21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37959255, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) - 899998, Р/рахунок - UA0016001, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ч.2 ст.307 КУпАП стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, яка проживає у АДРЕСА_1 , не працюючої, призначене неповнолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 грн (сорок тисяч вісімсот грн 00 коп.) гривень.

Роз`яснити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що згідно з ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. На підставі частини другої статті 308 КУпАП у разі несплати гр. ОСОБА_3 штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови, органами державної виконавчої служби стягнути з законного представника подвійний розмір штрафу в сумі 81 600.00 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, яка проживає у АДРЕСА_1 , не працюючої, на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок Платіжні реквізити для перерахування судового збору після рішення суду

Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783

Рахунок отримувача: UA0026001

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код класифікації доходів бюджету: 22030106

Стягувач: Державна судова адміністрації України.

Копію постанови направити до СПД №1 Полтавського РУП №4 ГУНП в Полтавській області, для виконання стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк п`ять років.

Термін позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів згідно ст.321 КУпАП обчислюється з дня винесення постанови про позбавлення цього права, яка набрала законної сили.

У разі ухилення від здачі документа, строк позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів обчислюється з дня здачі або вилучення такого документа.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанови про застосування стягнення, передбаченого ст.32 цього кодексу.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя: Г.М. Гуляєва