ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 644/2411/25 Головуючий 1 інстанції: Попова В.О.
Провадження №: 33/818/996/25 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ч.5 ст.126 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Болотові О.О., без участі особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , з участю його захисника Ус М.В., за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника на постанову Орджонікідзевського (Індустріального) районного суду м. Харкова від 17.04.2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років без вилучення транспортного засобу.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 08 березня 2025 року о 11 годині 48 хвилин, рухаючись м. Харків вул. 92-ї бригади, в районі будинку, 37, керував транспортним засобом ВАЗ 210990 державний номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» ПДР України, вчинено повторно протягом року. За вказаним фактом складено протокол про адміністративне правопорушення від 08.03.2025 серії ЕПР1 № 265681 за ч. 5 ст. 126 КУпАП. У протоколі зазначено, що свідки не залучались, велась відеофіксація.

Обставини вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, на думку суду першої інстанції, підтверджуються відповідними доказами, а саме: протоколом серії ЕПР1 № 265681 від 08.03.2025 про адміністративне правопорушення; довідкою інспектора ВАП УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Кірічека О.; копією постанови серії БАД № 274054 від 11.03.2024; рапортом т.в.о. ЗК роти 4 батальйону 3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Вовка Б..

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності, подав апеляційну скаргу, яка містить прохання поновити строк на апеляційне оскарження, а також скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, апелянт зазначає, що працівники поліції належним чином не встановили особу під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки спиралися лише на інформацію, зазначену у військовому квитку правопорушника.

Іншим доводом апелянт вказує на неповноту та суперечливість відеоматеріалу, що надається працівниками поліції як доказ по справі, оскільки не містить фіксації факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 ..

Апелянт зазначає, що матеріали справи не містять відповідних доказів, які б вказували на факт повторюваності вчинення особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, що є обов`язковою ознакою відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Також апелянт вважає, що суд першої інстанції належним чином не повідомив ОСОБА_1 про розгляд справи, що призвело до розгляду справи за відсутністю правопорушника.

Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає постанову незаконною та просить її скасувати.

Позиції учасників апеляційного провадження

Будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, в судове засідання суду апеляційної інстанції правопорушник не з`явився.

В судове засідання прибув захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні останній підтримував доводи апеляційної скарги у повному обсязі, висловлював незгоду з рішенням суду першої інстанції та просив його скасувати й закрити провадження по справі.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді, згідно зі ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Слід також звернути увагу, що відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.2.1а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом.

Відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП настає у разі повторного протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачі керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 08 березня 2025 року о 11 годині 48 хвилин, рухаючись м. Харків вул. 92-ї бригади, в районі будинку, 37, керував транспортним засобом ВАЗ 210990 державний номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п. 2.1 «а» ПДР України, вчинено повторно протягом року. За вказаним фактом складено протокол про адміністративне правопорушення від 08.03.2025 серії ЕПР1 № 265681 за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції з метою перевірки матеріалів справи та доводів апеляційної скарги надав сторонам провадження всі можливості для представлення доказів по справі для підтримання їхньої правової позиції.

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до доводів апелянта про те, що працівники поліції встановили особу правопорушника неналежним чином, тобто через інформацію, зазначену у військовому квитку ОСОБА_1 , а також про неповноту відеоматеріалу, який не містить моменту зупинки транспортного засобу й фіксації керування ним правопорушником, оскільки з відеозапису з бодікамери поліцейського чітко вбачається, що ОСОБА_1 жодним чином не заперечував факту керування транспортним засобом марки ВАЗ з реєстраційним номером НОМЕР_2 та повною мірою погодився з інформацією, вказаною у складеному працівником поліції протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 265681, що підтверджується власним підписом ОСОБА_1 у протоколі (а.с. 1). Суд апеляційної інстанції не погоджується з доводом апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні належні докази, які б вказували на факт вчинення особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки в матеріалах справи міститься довідка з облікової бази «Інформаційний портал Національної поліції України» (а.с. 5), згідно з якою у відношенні ОСОБА_1 11.03.2024 року винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 274054 (а.с. 6). У зв`язку з тим, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 265681 стосовно ОСОБА_1 складався уповноваженою особою 08.03.2025 року, можна стверджувати, що в даному випадку присутній факт повторюваності адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Довід апелянта про неналежне повідомлення правопорушника судом першої інстанції про дату, час і місце судового засідання спростовується тим, що в матеріалах справи міститься довідка про доставку повідомлення ОСОБА_1 у додаток «Viber» від 02.04.2025 року (а.с. 12), у якій зазначено, що розгляд справи в суді першої інстанції відбудеться в зазначений час 17.04.2025 року. З викладеного слід дійти висновку, що правопорушник був заздалегідь повідомлений про розгляд справи в суді першої інстанції та мав достатньо часу, щоб скористатися своїм правом на захист.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню як пропущений з поважних причин.

Суд апеляційної інстанції вважає, що підстави ставити під сумнів відомості, відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, відсутні, у зв`язку з чим апеляційний суд вбачає у діях правопорушника, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Всі зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» вказується, що у

рішеннях судів та трибуналів мають належним чином пояснюватися підстави, на яких ці рішення ґрунтуються. Ступінь суворості цієї вимоги може бути різним, залежно від характеру рішення, і він має визначатися, виходячи із обставин справи. Однак, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

З вищезазначеного випливає, що інші доводи та пояснення апелянта в апеляційній скарзі є безпідставними або необґрунтованими.

З урахуванням викладеного, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення є грубим порушенням правил дорожнього руху та є потенційно небезпечним для суспільства, становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1,7,25,33,38,294,295 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, - задовольнити, поновивши вказаний строк як пропущений з поважних причин.

Постанову Орджонікідзевського (Індустріального) районного суду м. Харкова від 17 квітня 2025 року по справі щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника, - залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст. 294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду О.М. Курило