ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/164/25 Справа № 697/1228/24 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у І інстанції Скирда Б. К. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Бовшика М.Ю., подану на постанову Канівського міськрайсуду Черкаської обл. від 24.01.2025 р., якою ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Каневі

Черкаської обл., громадянина України, який

має середню освіту, не одружений, не пра-

цює, проживає

АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та нього накладено адмінстягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір в розмірі 605,60 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду, 30.05.2024 о 00:20 год. в Черкаській обл. в м. Каневі по вул. Енергетиків водій ОСОБА_1 керував автомобілем Daewoo Lanos, р/номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відсторонений від керування транспортним засобом.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник Бовшик М.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адмінправопорушення в діях ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що в протоколі про адмінправопорушення повинні бути зазначені свідки і потерпілі, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адмінвідповідальності та інші відомості необхідні для вирішення справи.

На відеозапису, долученому до матеріалів справи видно, що свідків даної події більш ніж достатньо, але в протоколі про адмінправопорушення від 30.05.2024 р. серії ААД 001221 свідки вчинення адмінправопорушення не зазначені, але є відео додане до матеріалів справи. Із зазначеного відео взагалі не зрозуміло хто керував транспортним засобом, факту зупинки транспортного засобу також не зафіксовано. Відео починається з того, що всі автомобілі стоять, жоден файл не зафіксував рух автомобіля Daewoo Lanos, р/номер НОМЕР_1 , крім того незрозуміло де був сам ОСОБА_1 . З самого початку ОСОБА_1 заперечував керування автомобілем, відео вказує на факт перебування в автомобілі пасажиром. Як працівником поліції, так і судом не з`ясовано хто саме був за кермом, така неповнота судового розгляду призвела до упередженості та притягнення до адмінвідповідальності. Крім того, з відео встановлено, що поліцейський не опитав ОСОБА_1 , роз`яснив всім присутнім норми ст. 63 Конституції України, а чи був там ОСОБА_1 не відомо, протокол складено іншим поліцейським, ОСОБА_1 був відсутній при складанні протоколу.

Відеозапис доданий до протоколу ААД № 001221 від 30.05.2024 р. датований 2023 роком, якщо оглянути властивості кожного файлу, то вони створені у 2023 р., при таких невідповідностях можна стверджувати, що дата і час виставлялися невірно. На відео не видно встановлення поліцейським особи водія, просто названо прізвище ОСОБА_1 .

Наголошує на тому, що поліцейські ОСОБА_1 відсторонили від керування транспортним засобом, вилучили водійське посвідчення, аде одразу видали тимчасовий документ, який надає право керувати транспортними засобами.

Суд не вказав, яким чином було встановлено, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Вважає, що в матеріалах справи докази як кожен окремо, так і разом не доводять вини ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, тому що окрім доведення знаходження водія в стані алкогольного сп`яніння, на поліцейського покладається й обов`язок встановлення факту керування водієм транспортним засобом.

Також, просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки він пропущений з поважних причин, тому що суд розглянув справу 24.01.2025 р. за відсутності ОСОБА_1 , копія рішення направлена 27.01.2025 р., останнім днем на оскарження було 3.02.2025 р. та в цей же день подана апеляційна скарга.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адмінправопорушення, передбачені ч. 1 ст. 44, ст. ст. 51, 146, 160, 1724 1729, 173, ч. 3 ст. 178, ст. ст. 185, 1851, 1857, 187 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адмінвідповідальності, є обов`язковою. Цей перелік є вичерпним та ч. 1 ст. 130 КУпАП до нього не входить.

Правопорушник ОСОБА_1 та захисник Бовшик М.Ю. в судове засідання не з`явилися, про дати та час судового засідання повідомлялися належним чином шляхом направлення SMS-повідомлення на вказані номери телефону ( а. пр. 52- 57).

Судова справа тривалий час перебуває в провадженні апеляційного суду та 23.05.2025 р. захисник електронною поштою надіслав клопотання про відкладення розгляду на іншу дату в зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі. Клопотання захисника задоволенню не підлягає, оскільки справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП не входять до переліку ч. 2 ст. 268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адмінвідповідальності, в судовому засіданні не є обов`язковою, а тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без участі правопорушника та його захисника Бовшика М.Ю.

Суд першої інстанції надіслав ОСОБА_1 та його захиснику Бовшику М.Ю. копію судового рішення поштою 27.01.2025 р., тому останнім днем на оскарження було 3.02.2025 р., захисник в передбачений законом строк подав апеляційну скаргу, а тому клопотання про поновлення строку не підлягає розгляду.

Вивчивши матеріали справи про адмінправопорушення, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, при цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не-обґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адмінправопорушення складається відповідно до ст. ст. 254-256 КУпАП.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адмінправопо-рушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому суд повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адмінправопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та ступеню підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Суд, який розглядав справу, ці вимоги закону виконав в повному обсязі.

Суд першої інстанції правильно встановив, що 30.05.2024 в 00:20 год. по вул. Енергетиків в м. Каневі Черкаської обл. водій ОСОБА_1 керував автомобілем Daewoo Lanos, р/номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адмінправопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адмінвідповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адмінвідповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції: протоколом про адмінправопорушення серії ААД № 001221 від 30.05.2024 р.; рапортом служби 102 ВП № 1 ЧРУП ГУ НП в Черкаській обл. від 30.05.2024 р., згідно якого надійшло повідомлення про зупинку автомобіля Daewoo Lanos, р/номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 в м. Каневі 30.05.2024 в 00:20 год. по вул. Енергетиків. При спілкуванні з водієм у останнього працівниками поліції були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився; направленням на огляд водія ОСОБА_1 , згідно якого останній відмовився від проходження огляду; відеозаписами долученими протоколу про адмінправопорушення.

З відеозапису, долученому до матеріалів справи, судом встановлено, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем Daewoo Lanos р/номер НОМЕР_1 , в м. Каневі Черкаської обл. по вул. Енергетиків 30.05.2024 о 00:20 год., під час комендантської години. Водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку чітко відмовився, процедура складання протоколу про адмінправопорушення, зачитування вголос ОСОБА_1 тексту протоколу, а також зафіксовано факт відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем, перевірка документів у тверезого водія.

Стосовно доводів апеляційної скарги про перебування під час складання протоколу свідків даної події, але їх не зазначення в протоколі про адмінправопорушення, що з відеозапису не зрозуміло хто керував транспортним засобом, не зафіксовано факту зупинки автомобіля, відеозапис починається з того, що всі автомобілі стоять, жоден файл не зафіксував рух автомобіля Daewoo Lanos, сам ОСОБА_1 заперечував керування автомобілем та наголошував, що перебував в автомобілі пасажиром, не з`ясовано хто саме був за кермом, ОСОБА_1 був відсутній при складанні протоколу, то апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адмінправопорушення.

Як вбачається з протоколу про адмінправопорушення, ОСОБА_1 від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився на місці зупинки транспортного засобу під час безперервної відеофіксації на бодікамеру.

Судами першої та апеляційної інстанцій було досліджено відеозапис з портативних нагрудних камер працівників патрульної поліції, на якому зафіксовано процес спілкування працівників поліції з водієм ОСОБА_1 . В ході розмови в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, які були йому озвучені, в зв`язку з чим запропоновано пройти огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, спочатку ОСОБА_1 погодився пройти огляд, але потім передумав та просив поліцейських зачекати з оглядом з невідомих підстав, а потім ОСОБА_1 взагалі відмовився від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння. Після чого працівники поліції роз`яснили водію наслідки відмови від огляду, роз`яснили права, повідомлено, що відносно водія буде складено протокол про притягнення до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову водія від проходження медичного огляду на встановлення стану сп`яніння. Також, зафіксовано процес складення адмінпротоколу, ознайомлення водія ОСОБА_1 з адмінпротоколом (поліцейський зачитав протокол вголос), роз`яснення ОСОБА_1 прав, процедуру відсторонення останнього від керування транспортним засобом, вилучення водійського посвідчення, видачу тимчасового дозволу на право керування транспортними засобами.

Відтак, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, з урахуванням того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, тому на переконання суду, в його діях наявний склад адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом правильно кваліфіковані дії ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

На переконання апеляційного суду процесуальні та інші документи у справі складені у відповідності до діючих нормативно-правових актів, які регулюють відповідні правові відносини та які є предметом судового розгляду, а тому доводи апеляційної скарги, що жодних доказів керування ОСОБА_1 до матеріалів не надано, докази ґрунтуються на припущеннях - є необґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. ст. 130 та 266 КУпАП, працівникам поліції цілком достатньо встановити (побачити, почути) наявність у водія ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння (а вони вказані у протоколі про адмінправопорушення та відповідають тим, які перелічені в Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 9.11.2015 р. № 1452/735) та на цій підставі провести огляд водія на стан сп`яніння. Водій, за наявності таких обставин, зобов`язаний пройти огляд, цей обов`язок покладений на нього п. 2.5 ПДР України. Обов`язки водія транспортного засобу, як суб`єкта правовідносин це юридично закріплена в нормативно-правових актах міра належної та необхідної суспільно-правової поведінки, яка полягає в необхідності здійснення дій активного або пасивного характеру. Ніякі обставини чи причини не звільняють водія від проходження такого огляду, водій повинен виконати всі дії для повного та беззаперечного виконання всіх вимог відповідних осіб, відмова від проходження огляду має наслідком адмінвідповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не знайшли свого підтвердження під час судового та апеляційного розглядів й доводи апеляції, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом.

Апеляційний суд наголошує, що працівники поліції мають право самостійно визначати обсяг доказів, які вони надають суду на підтвердження тих обставин, які зазначені в протоколі про адмінправопорушення, в тому числі і обсяг відеозаписів.

Стосовно доводів апеляції про упередженість суду при встановленні та кваліфікації дій ОСОБА_1 , то апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції в межах повноважень наданих нормами КУпАП вірно встановив фактичні обставини, з урахуванням попередніх протиправних дій та вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що відеозапис, доданий до протоколу ААД № 001221 від 30.05.2024 р., датований 2023 роком, якщо оглянути властивості кожного факту то вони створені у 2023 р., при таких невідповідностях можна стверджувати, що дата і час виставлялися невірно, то апеляційний суд виходить з наступного.

Невідповідності в зазначенні року на долученому відеозапису, а саме 2023 рік, то ці обставини були предметом дослідження суду першої інстанції, суд докладно виклав мотиви свого рішення та зауважив, що розбіжність пов`язана з технічними налаштуваннями приладів відеозйомки. При зачитуванні ОСОБА_1 протоколу вказано дату його складання - 30.05.2024 р., така помилка в даті відеозапису не впливає на факт встановлення відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та порушення ним вимог п. 2.5 ПДР України.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р. Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд правильно кваліфікував дії водія ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме як його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку на місці або в медичному закладі, чим порушив вимоги 2.5 ПДР України та вчинення адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 9.07.1997 р.). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 30).

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо правопорушника у зв`язку з порушеннями норм матеріального права є необґрунтованими та спростовуються дослідженими та наведеними в постанові суду першої інстанції доказами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду з приводу того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена сукупністю доказів, вони є логічними, послідовними та узгоджуються з іншими матеріалами провадження.

ОСОБА_1 мав усвідомлювати та передбачати наслідки його дій під час керування транспортним засобом, можливість втратити право керування транспортним засобом в разі істотного порушення вимог ПДР України.

Таким чином, з урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги по суті немає, а постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і скасуванню або зміні не підлягає.

Будь-яких доказів, які б могли переконати суд про відсутність події та складу адмінправопорушення в матеріалах справи про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутні та захисником суду апеляційної інстанції не надані.

Інші доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі, сприймаються судом як спроба допомогти особі, яка притягнення до адмінвідповідальності, уникнути відповідальності, оскільки безспірних та переконливих доказів, які б могли об`єктивно спростувати винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, суду не надано.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, як і підстав для закриття провадження на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП в даному випадку апеляційним переглядом не встановлено, тож, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Канівського міськрайсуду Черкаської обл. від 24.01.2025 р., якою ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, апеляційну скаргу захисника Бовшика М.Ю. залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.