Справа № 461/211/25 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В. В.
Провадження № 33/811/602/25 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника адвоката Лебедєва В.В. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 01 квітня 2025 року,

встановив:

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 01 квітня 2025 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк на три роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок на користь держави.

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 03.01.2025 близько 20.19 год. на пр. Свободи, 16 у м. Львові керував автомобілем марки «Audi A4», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи під впливом лікарськиих препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Огляд проводився у встановленому законом порядку в медичному закладі, висновок лікаря № 000029 від 03.01.2025, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову судді захисник Лебедєв В.В. подав апеляційну скаргу в якій просить: скасувати постанову та закрити справу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ОСОБА_1 був направлений працівниками поліції у медичний заклад на огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, тоді як останній перебував під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, щопідтверджується складеними щодо ОСОБА_1 медичними документами, та про що повідомив сам ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими.

Звертає увагу, що відповідно до наказу МОЗ № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» бензодіазепін не відноситься до наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

Вважає, що оформлення результатів огляду на стан перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, потребувало складання патрульними поліцейськими окремого направлення згідно з вимогами відомчої інструкції, чого зроблено не було.

На думку апелянта, стороною захисту було надано достатньо доказів хибності складених щодо ОСОБА_1 документів.

Зауважує, що суддею було безпідставно відмовлено у проведенні судово-медичної експертизи, адже необхідність проведення такої обумовлена тим, що дослідження біологічного матеріалу саме в експертній установі надало б об`єктивні дані, на відміну від первинного способу дослідження у КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», який був застосований під час складання висновку № 000029 від 03.01.2025.

Вказує також, що інструкція препарату «Грандаксин» не містить прямої заборони керування транспортними засобами.

Не погоджується з висновком судді про те, що ОСОБА_1 , не надав змістовних пояснень стосовно того, у зв`язку із чим, у який період часу, за вказівкою якого лікаря ОСОБА_1 приймав вказаний апарат, оскільки останній в письмових пояснення зазначив, що прийняв таблетку в потязі, оскільки боїться їздити даним видом транспорту.

У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник Лебедєв В.В., будучи належним чином повідомленими про час та місце проведення апеляційного розгляду не з`явилися, про поважні причини неявки суду не повідомили.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, яка ратифікована Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адмінправопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992).

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини та з огляду на положення Конвенції щодо обов`язку сторони цікавитися рухом справи, розгляд апеляційної без участі правопорушника та апелянта не є порушенням права особи на доступ до правосуддя.

З огляду на вимоги ч. 6 ст. 294 КУпАП, враховуючи відсутність клопотання про відкладення судового засідання, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає за можливе провести апеляційний розгляд у відсутності учасників, що не з`явилися.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає наступне.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від ЕПР 1 № 212324від 03.01.2025 (а.с.1);

відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, відповідно до якого ОСОБА_1 був доставлений до медичного закладу з метою огляду для визначення стану сп`яніння. В медичному закладі лікарем проведено огляд, за результатами дослідження якого визначено, що ОСОБА_1 перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 2);

висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 000029 від 03 січня 2025 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.4);

рапортом інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП В.Солтиса від 03.01.2025 (а.с. 3);

письмовими поясненнями ОСОБА_1 , відповідно до яких він у потязі випив «Грандаксин» (а.с. 5):

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3783886 (а.с. 6).

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Огляд на стан сп`яніння проводиться в закладі охорони здоров`я, згідно з п.12 розділу «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер поліцейських, ОСОБА_1 був доставлений до медичного закладу з метою огляду для визначення стану сп`яніння. В медичному закладі лікарем проведено огляд, за результатами дослідження якого визначено, що ОСОБА_1 перебуває під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, та складено відповідний висновок, який не викликає сумнівів у його достовірності.

Обстеження в кабінеті медичних оглядів на стан сп`яніння водіїв транспортних засобів ОСОБА_1 проводилось згідно з Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, швидким тестом. Результати швидких тестів фіксуються в акті медичного огляду з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом інших препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Та обставина, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився за допомогою швидкісного тесту, який є видом експрес лабораторного дослідження, не ставить під сумнів висновок медичного огляду та висновок судді першої інстанції про керування ОСОБА_1 транспортним засобом, перебуваючи під впливом інших препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При розгляді результатів тестування сечі на вміст будь-яких наркотичних речовин, у разі отримання попередніх позитивних результатів, необхідно керуватись також клінічною картиною медичного огляду, тому підстав для сумніву в достовірності проведеного тесту у суду немає.

Результат огляду, який вноситься до акта медичного огляду і на підставі якого в подальшому лікарем видається висновок, ставиться лікарем не тільки на підставі результатів тестування, а він звертає увагу на клінічну картину, тобто на те, як водій себе поводить і на наявність ознак сп`яніння.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи відеозапису лікар проводив також клінічний огляд ОСОБА_1 .

Клінічні дані в поєднанні із результатом тесту дають можливість визначити, чи знаходиться людина під дією наркотичних речовин або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В результаті дослідження сечі ОСОБА_1 було виявлено позитивний результат на наявність бензодіазепіну у сечі та винесено заключення. Експрес-тест є швидким і достовірним засобом, що виявляє наявність лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в організмі людини, та надає якісний показник. Швидкі тести не потребують метрологічного контролю, тому не входять до галузі атестації. Положеннями чинного законодавства не вимагається встановлення кількісних показників наркотичних засобів чи лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції для визначення їх вмісту в організмі.

Відповідно до п. 8 розділу ІІІ Інструкції, метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння.

Інструкція вимагає виявлення якісних показників або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння, що і було в повному обсязі виконано КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» виявлено в сечі бензодіазепін, що і стало підставою для складання висновку, а в подальшому і протоколу.

Як встановлено судом апеляційної інстанції медичний огляд на стан сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують у вагу та швидкість реакції ОСОБА_1 складався з клінічного обстеження та лабораторного дослідження. Лабораторне дослідження біологічного середовища (сечі) проводилося згідно п.2.4. наказу ДОЗ ЛОДА № 401 від 05.06.2020 «Про порядок проведення медичних оглядів для виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», швидким тестом Wondfo на десять наркотиків.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що зазначення у висновку про наявність у ОСОБА_1 позитивної реакції на бензодіазепін є достатнім для кваліфікації діяння як такого, що охоплюється об`єктивною стороною правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також, апеляційний суд звертає увагу на те, що право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду передбачене пунктом 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з підстав його неповноти або неправильності не оскаржував, як і не оскаржував дії працівників медичного закладу.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

Також, апеляційний суд погоджується з твердженням суду першої інстанції про відсутність підстав для проведення судово-медичної токсикологічної експертизи, як про це просив апелянт.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто, коли висновок експерта не можуть змінити інші засоби доказування.

З огляду на те, що в матеріалах справи міститься висновок КНП ЛОР ЛОМЦП та ТУ щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, матеріали справи не містять будь-яких даних про висловлення обстежуваною особою незгоди із результатами огляду на стан наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим достовірність, належність та допустимість зазначеного висновку в якості доказу у апеляційного суду сумнівів не викликає.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи захисту про те, що направлення на огляд ОСОБА_1 оформлене 03 січня 2025 року з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння свідчить про недопустимість відповідних доказів, зокрема висновку щодо результатів медичного огляду, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції (а не наркотичного сп`яніння).

Відповідно до ч. 4 Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Інспектор поліції на місці зупинки транспортного засобу під час спілкування з водієм встановлює та перевіряє виключно ознаки стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, водночас, він не є особою уповноваженою на встановлення такого стану.

Зазначені у направленні ознаки є спільними для наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, а відтак те, що у Направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції підкреслено слово «наркотичного», автоматично не свідчить про порушення процедури огляду або про недопустимість відповідних його результатів.

Більше того, долучені стороною захисту матеріали, отримані адвокатом на його запит до Львівського обласного медичного центру превенції та терапії узалежнень, зокрема інформація про порядок та обставини проведення огляду ОСОБА_1 , копії направлення його на огляд, акт медичного огляду, результати лабораторних досліджень, засвідчують те, що ОСОБА_1 проведено за встановленою законодавчо процедурою, а отже відповідні докази є належними та допустимими та засвідчують обставини наведені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Лебедєва Володимира Володимировича залишити без задоволення.

Постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 01 квітня 2025 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА