Справа № 565/533/25
Провадження № 3/565/194/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2025 року м.Вараш

Суддя Вараського міського суду Рівненської області Бренчук Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 громадянина України, особи з інвалідністю ІІ групи,

- за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

08 березня 2025 року, о 15 год. 30 хв., ОСОБА_1 , в м. Вараш по вул. Правика,5, керував електросамокатом в стані алкогольного сп`яніння, результат огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння - 0,43‰, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, вказав, що нічого не порушував. ОСОБА_1 підтвердив, що 08 березня 2025 року, о 15 год. 30 хв., в м. Вараш по вул. Правика, 5, керував електросамокатом. На запитання суду чи вживав алкогололь 08 березня 2025 року ОСОБА_1 відповів, що трішечки випив.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Волощук П.С., у судовому засіданні вказав, що Правила дорожнього руху не встановлюють обов`язкове носіння шолома для водіїв електросамокатів, тому працівник поліції порушив вимоги ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», його дії є незаконними та протиправними, просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, проаналізувавши та дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та інші докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.2.9.а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.1.10 Правил дорожнього руху зазначено, що транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Відповідно до Постанови Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі №127/5920/22 використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні статті 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна. Для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.

Коли електросамокат служить для перевезення осіб, зокрема і самого водія чи його вантажу, він є повноправним учасником дорожнього руху та вважається транспортним засобом.

Відтак ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Факт скоєння ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення підтверджується безпосередньо дослідженими доказами, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №265930 від 08 березня 2025 року, у якому зазначено, що 08 березня 2025 року о 15 год. 30 хв. ОСОБА_1 в м. Вараш по вул. Правика, 5, керував електросамокатом в стані алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя), результат огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння приладом «Drager Alcotest 6810» становив 0,43‰;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в графі «Результати огляду на стан сп`яніння» якого зазначено 0,43‰;

- роздруківкою результатів тестування на алкоголь з приладу «Drager Alcotest 6810», тест №2547, результат 0,43‰.

- відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано, що працівник поліції зупинив електросамокат, яким керував ОСОБА_1 . Під час розмови з ОСОБА_1 , працівником поліції виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. На питання поліцейського чи вживав алкогольні напої ОСОБА_1 відповів, що вживав. Після чого працівником поліції запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager» «Alcotest №6810», на що ОСОБА_1 погодився, результат проведення огляду 0,43‰, від проходження такого огляду в лікувальному закладі ОСОБА_1 відмовився.

Стосовно доводів захисника про безпідставне зупинення ОСОБА_1 суд зазначає, що неправомірна зупинка працівниками поліції транспортного засобу, за певних обставин, може бути підставою притягнення таких працівників до відповідальності. Матеріали справи не містять відомостей про оскарження ОСОБА_1 у встановленому порядку дій працівників поліції.

Причина зупинки транспортного засобу працівниками поліції не впливає на обставини, які складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та не можуть свідчити про безпідставність складання протоколу про адміністративне правопорушення за вказаною статтею.

За умови виявлення у особи, яка керує транспортним засобом, ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння, незалежно від причин зупинки транспортного засобу, працівники Національної поліції зобов`язані вжити відповідних заходів, спрямованих на виявлення та припинення правопорушення, оскільки в іншому випадку ігнорування вказаних обставин суперечитиме завданням Національної поліції.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Наявні у матеріалах справи докази повністю підтверджують доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У листі Територіального сервісного центру МВС №5644 від 10 квітня 2025 року зазначено, що станом на 09 квітня 2025 року, відомості про видачу посвідчення водія на право керування транспортними засобами на ім1я ОСОБА_1 , в Єдиному державному реєстрі МВС відсутні.

Згідно з довідкою ПОГ СП Вараського РВП ГУНП в Рівненській області капітана поліції Волоса М. за даними ІПНПУ АІС «Армор» ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, права керування не позбавлений, протягом року не притягавався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відсутність у ОСОБА_1 посвідчення водія не виключає можливість застосування до нього такого стягнення як позбавлення права керування транспортного засобу (правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 вересня 2023 року, справа №702/301/20).

Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.130, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Позбавити ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Рівненського апеляційного суду через Вараський міський суд Рівненської області.

Згідно з ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, який визначений у відповідній статті КУпАП та зазначений у постанові про стягнення штрафу.

Повний текст постанови складено 27 травня 2025 року.

Суддя Г. В. Бренчук