Справа № 675/705/25
Провадження № 3/675/304/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року м. Ізяслав

Суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Пашкевич Р. В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 та проживаючої в АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 06.08.2021 року, орган, що видав 6853, учениця 32 групи Плужненського ПАЛ,

за ст. 173-4 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

29.04.2025 року до Ізяславського районного суду Хмельницької області з Відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області надійшли адміністративні матеріали про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173-4 ч. 1 КУпАП.

Підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №415210 від 24.04.2025, складений ПОГ СВР ВП Шепетівського РУП ГУ НП в Хмельницькій області Гончаруком М. Р.

З протоколу вбачається, що протягом 2025 року та 24.04.2025 року о 14 год. 30 хв. здобувач освіти, неповнолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Плужненському ПАЛ за адресою: АДРЕСА_2 , вчиняє булінг відносно класного керівника ОСОБА_2 , яка є учасником освітнього процесу, а саме: систематично відмовляється відвідувати навчальні заняття, порушує внутрішній розпорядок дня, не виконує завдання, внаслідок чого вчинила психологічний булінг відносно класного керівника, чим завдала шкоди її психічному здоров`ю.

Вказані дії працівником поліції кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-4 КУпАП.

Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 29.04.2025 року адміністративні матеріали про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-4 КУпАП направлено до ВПД № 2 ШРУП ГУ НП в Хмельницькій області для належного оформлення.

Вказані матеріали були повернуті для належного оформлення, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 415210 від 24.04.2025 року, складеного відносно ОСОБА_1 , суть правопорушення викладена в загальних рисах без конкретизації об`єктивних ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КУпАП. Не зазначено та документально не підтверджено конкретну тривалість або повторюваність дій ОСОБА_1 (у який конкретно період у часі, чи яку кількість разів із зазначенням відповідних дат і часу), що полягають у психологічному насильстві стосовно ОСОБА_2 , яка б свідчила про їх систематичність.

Також, з наявного в матеріалах справи повідомлення Плужненського ПАЛ №34 від 23.04.2025 року вбачається, зокрема, що ОСОБА_1 не дотримується розпорядку проживання в гуртожитку, не повертається на ніч до місця проживання. При цьому, посилання на норми, які регулюють розпорядок проживання в гуртожитку, що порушила ОСОБА_1 в наданому протоколі, а також в матеріалах справи відсутні. Не конкретизовано також період у часі, чи яку кількість разів із зазначенням відповідних дат і часу ОСОБА_1 не поверталася на ніч до місця проживання.

14.05.2025 року на виконання вказаної постанови суду від 29.04.2025 року, т.в.о. начальника ВПД №2 ШРУП ГУ НП в Хмельницькій області направлено матеріали на гр. ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-4 КУпАП, доповнивши матеріали справи лише довідкою Плужненського ПАЛ №35 від 13.05.2025 року, з якої вбачається, що з 20.01.2025 року по 24.04.2025 року ОСОБА_1 пропущено 137 годин занять теоретичної підготовки загальноосвітніх та спеціальних дисциплін і 23 години виробничого навчання з 483 годин згідно розкладу уроків. Здобувачка освіти самовільно залишила гуртожиток і з 14.02.2025 року там не проживає.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про місце та час розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку.

Від потерпілої ОСОБА_2 до суду надійшла заява про слухання справи за її відсутності, якою також повідомила, що ОСОБА_1 не вчиняла стосовно неї дії, які можна кваліфікувати, як булінг (цькування), між ними не було ситуацій психологічного тиску, принижень, образ чи інших проявів агресивної поведінки.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, з`ясувавши позицію потерпілої, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 278 КУпАП, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 173-4 КУпАП, булінг (цькування) це діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі, із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Диспозиція є бланкетною, тобто містить визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього відповідальності, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших нормативно-правових актів.

Положення ч. 1 ст. 52 Закону України «Про освіту» визначають, що учасниками освітнього процесу є: здобувачі освіти; педагогічні, науково-педагогічні та наукові працівники; батьки здобувачів освіти; фізичні особи, які провадять освітню діяльність; інші особи, передбачені спеціальними законами та залучені до освітнього процесу у порядку, що встановлюється закладом освіти.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії булінгу (цькуванню)» від 18.12.2018 №2657-VIII визначено поняття та перелік типових ознак булінгу (цькування), до яких належать: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння, як конкретне адміністративне правопорушення.

Об`єктом зазначеного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського (публічного) порядку під час здійснення освітнього процесу (громадський порядок та громадська безпека в освітньому середовищі).

Додатковими об`єктами цього правопорушення є: психічне здоров`я, фізичне здоров`я, психологічна, фізична, економічна, сексуальна недоторканість малолітньої чи неповнолітньої особи; інших учасників освітнього процесу (якщо відносно них булінг вчиняється малолітньою чи неповнолітньою особою).

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КУпАП, виражається у формі психологічного, фізичного, економічного, сексуального насильства, серед іншого, із застосуванням засобів електронних комунікацій; наслідки у вигляді шкоди психічному або фізичному здоров`ю потерпілого (яка могла бути чи була заподіяна); причинний зв`язок між діянням та наслідками.

Суб`єкт адміністративного правопорушення може бути, як загальний, так і спеціальний (булінг стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи може бути вчинено будь-якою особою (загальний суб`єкт), а стосовно «інших учасників освітнього процесу» лише малолітньою або неповнолітньою особою (спеціальний суб`єкт)). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається у формі прямого умислу. Кривдник усвідомлює протиправний характер свого діяння, передбачає його шкідливі наслідки та бажає настання цих наслідків.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та неспростовним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише формою фіксації правопорушення, на підставі якого встановлюються обставини, що мають значення для справи (частина перша статті 251 КУпАП).

Аналіз зазначених норм закону дає підстави для висновку, що протокол, який складено уповноваженою особою, повинен містити відомості про обставини, що характеризують суть адміністративного правопорушення відповідності до диспозиції інкримінованої статті із визначенням: суб`єкта, суб`єктивної сторони, об`єкта, об`єктивної сторони, оскільки протокол за своєю суттю та призначенням, крім доказового значення, представляє собою обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення (проступку), в межах якого суд здійснює розгляд справи.

При цьому суд не може вийти за межі такого обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, бо в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Такі самі висновки надані Європейським судом з прав людини у справі «Карелін проти росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.).

Дослідивши всі обставини справи, суд встановив, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №415210 від 24.04.2025 року, складеного відносно ОСОБА_1 , суть правопорушення викладена в загальних рисах без конкретизації об`єктивних ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КУпАП.

Надана суду до матеріалів справи після дооформлення довідка Плужненського ПАЛ №35 від 13.05.2025 року відображає лише факт порушення ОСОБА_1 навчального процесу, яке полягало у невідвідуванні останньою навчального закладу, а також порядку проживання в гуртожитку.

При цьому, дана довідка не містить відомостей про негативні наслідки, нібито, протиправних дій ОСОБА_1 у вигляді шкоди психічному або фізичному здоров`ю потерпілій за кожним конкретним епізодом насильницьких дій, які в сукупності підпадали би під ознаки булінгу, а саме відомостей щодо нанесення шкоди психічному здоров`ю потерпілої, дій кривдника, наслідком яких є приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілої інтересам кривдника або спричинення соціальної ізоляції потерпілої.

Суд звертає увагу на те, що ситуативний конфлікт, який відбувся в навчальному закладі між вчителем та учнем щодо порушення правил навчального процесу та проживання в гуртожитку сам по собі не утворює наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КУпАП, оскільки не розкриває об`єктивну сторону цього правопорушення.

Виходячи з положень КУпАП, а також з вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України №1376 від 06.11.2015, якою врегульовано порядок та процедура оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України, у протоколі про адміністративне правопорушення має бути відображено суть адміністративного правопорушення, яке має включати не лише дані про повідомлення про булінг, але і час, місце здійснення самого булінгу, фактичні дані відносно того, що зазначений факт мав місце, коли, ким та яким чином він був здійснений, оскільки це підлягає доказуванню під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Суд зауважує, що враховуючи наведені вимоги Закону України «Про освіту», відповідно до диспозиції ст. 173-4 КУпАП обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є систематичність (повторюваність) вчинення дій, передбачених даною нормою закону.

Зі змісту фабули складеного протоколу про адміністративне правопорушення від 24.04.2025 вбачається, що дії, які підпадають під ознаки булінгу (цькування) вчинялися протягом 2025 року у невстановлені дату та час, а також 24.04.2025 року о 14 год. 30 хв.

Водночас, відсутні належні, допустимі і переконливі докази часу систематичного вчинення правопорушення, періоду, з конкретною вказівкою на час кожної події, обставини цих подій, звернення саме з цього приводу до адміністрації навчального закладу, батьків тощо, прийняті заходи реагування.

Отже, судом встановлено, що до протоколу про адміністративне правопорушення не додано беззаперечних доказів систематичності вчинення дій, які можна розцінювати як правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-4 КУпАП, а саме булінг.

Варто зазначити, що не кожен конфлікт є булінгом. Цькування - це тривалі, повторювальні дії, а одинична конфліктна ситуація таким не може вважатися.

За таких умов, суд вважає, що використання як джерела доказу протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 для встановлення її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КУпАП є недостатнім.

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Під час судового розгляду суд зобов`язаний суворо додержуватись закріпленого у ст. 62 Конституції України принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. При цьому неприпустимо покладати на обвинуваченого (підсудного) доведення своєї невинуватості. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд враховує, що практика ЄСПЛ вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України" п.43).

Також суд при постановленні по адміністративній справі процесуального рішення приймає до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі "Веренцов проти України" п.86).

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи, що вбачається згідно вимог Постанови ВС/КАС від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСПЛ «Авшар проти Туреччини»).

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Таким чином, оскільки протокол про адміністративне правопорушення та долучені матеріали не містять беззаперечних доказів, які поза розумним сумнівом підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КУпАП, а тому суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 24, 173-4, 221, 247, 276, 283, 284 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-4 КУпАП, щодо ОСОБА_1 за відсутністю в її діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Ізяславський районний суд.

Суддя Р. В. Пашкевич