ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/838/25 Справа № 243/497/25 Суддя у 1-й інстанції - Фалін І. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., за участю секретаря судового засідання Шевченко В.В., захисника Прокопцева С.В. розглянувши апеляційну скаргу захисника Прокопцева С.В. на постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11.02.2025 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови 01.01.2025 о 08-24 год. в м. Слов`янськ, по вул. Василівська, біля буд. 23, Краматорського району, Донецької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21011 номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законодавством порядку на місці із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820. Результат огляду: 0,70 проміле, тест № 670. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1ст. 130 КУпАП.

Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11.02.2025 року ОСОБА_1 винним в правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

З таким судовим рішенням не погодився захисник Прокопцев С.В. який діє в інтересах ОСОБА_1 та оскаржив в апеляційному порядку. В якій вказує, що ОСОБА_1 не згоден з оскаржуваною постановою, оскільки порушення норм матеріального і процесуального права призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню, а адміністративна справа - закриттю.

У обґрунтування апеляційних вимог вказує, що відеозапис, долучений до матеріалів справи, не містить безперервності ведення відеозйомки, тому не є належним та допустимим доказом у справі на підставі ст. 251 КУпАП. Вказує про неповне з`ясування судом обставин справи та порушення норм процесуального права. Вважає, що судом не було з`ясовано обставини справи та дотримання поліцейськими нормативних актів, що регулюють порядок огляду на стан сп`яніння. Вказує, що ОСОБА_1 після отримання результату алкотестера «Драгер» не був згоден з таким результатом та наполягав на проходженні тесту на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Однак співробітники поліції проігнорували його прохання пройти огляд у закладі охорони здоров`я. Вказує, що у матеріалах адміністративної справи відсутнє направлення до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. Вважає, що було порушення порядку огляду на стан сп`яніння. Вважає, що ОСОБА_1 не відстороняли від керування автомобілем. Вважає, що підпис ОСОБА_1 на роздруківці чеку тестування та акту огляду, то цей підпис свідчить не про згоду з результатами тесту, а лише про відповідність показань на екрані приладу та роздруківці. Вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені ознаки сп`яніння. Зазначає, що в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння зазначено: «запах алкоголю з порожнини роту, хитка хода, швидка зміна кольору шкірного покриву обличчя». Вважає, що з доданого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що у водія ОСОБА_1 не вбачається вищевказаних зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння. Вказує, що ОСОБА_1 не інструктували, як потрібно дихати в газоаналізатор. Вважає, що у зв`язку з цим результати вимірювання не відповідають дійсним. Вказує, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Проте у резолютивній частині оскаржуваної постанови суд наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, хоча такого розміру штрафу санкцією ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено. Просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі.

Учасники по справі про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши думку захисника апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги про накладення судом адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17000 гривень 00 копійок , хоча такого розміру штрафу санкцією ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено, є слушними.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає поспішними висновки суду першої інстанції про накладення розміру стягнення у гривнях без зазначення розміру неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За таких обставин постанова суду підлягає скасуванню, відповідно до ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції скасовує постанову та приймає нову постанову.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи апеляційної скарги про те що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог закону, огляд особи на стан сп`яніння був проведений з порушенням норм законодавства, а додані до протоколу докази є недопустимими, а у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є безпідставними та спростовуються наявними доказами по справі.

Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.9 ПДД України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується даними з протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА № 010324 від 01.01.2025, відповідно до якого, 01.01.2025 о 08-24 год. в м. Слов`янськ, по вул. Василівська, біля буд. 23, Краматорського району, Донецької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21011 номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законодавством порядку на місці із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820. Результат огляду: 0,70 проміле, тест № 670.

Роздруківкою чека тестування № 670 від 01.01.2025 на алкоголь за допомогою газоаналізатора Алкотестер «Драгер 6820», який підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, результат тесту на стан сп`яніння ОСОБА_1 склав 0,70 ‰.

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Алкотестер «Драгер 6820», результат тесту на стан сп`яніння ОСОБА_1 склав 0,70 ‰, який підписаний працівником поліції та містить запис про згоду ОСОБА_1 з його результатами;

Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, газоаналізатора «Alcotest 6820» чинного до 30.07.2025.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в неавтоматичному режимі, серії БАА № 481375 від 01.01.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення п. 31.4.7 (е) ПДР, за що передбачена адмінвідповідальність за ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Носієм інформації на якому наявні записи відеофіксації скоєння правопорушення з Bodycam Motorola VB 400 Solutions № 472573: export-n9gc3.mp4, та відео реєстратора 70 МАІ: IMG_0801.MP4, IMG_0802.MP4, відповідно до яких на відео реєстратор, встановлений у службовому автомобілі поліцейських, було зафіксовано рух транспортного засобу ВАЗ 21011 номерний знак НОМЕР_2 , який був зупинений під час руху. Під час фіксації подій на нагрудний видеореестратор (bodycam) ID реєстратора: 472573, працівником поліції повідомлено ОСОБА_1 що його було зупинено за порушення п. 31.4.7 (е) ПДР, у якого вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, на пропозицію пройти огляд за допомогою Алкотестера Драгер ОСОБА_1 погодився. Після проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, працівниками поліції оголошено ОСОБА_1 результат огляду 0,70 ‰ (08:32:47), незгоду з результатами якого ОСОБА_1 не висловлював, при цьому працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 у разі незгоди з результатами тесту пройти повторний огляд на стан сп`яніння у наркологічному відділенні м. Слов`янська у лікаря нарколога (08:33:03, 08:33:38), на що ОСОБА_1 не погодився, відповівши «… та куди вже їхати» (08:33:40). Працівником поліції було роз`ясненні права ОСОБА_1 передбачені ст. 10 Конституції України, ст. 268 КУпАП та повідомлено про складання постанови за ч. 1 ст. 121 КУпАП, та протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, протокол був підписаний ОСОБА_1 без зауважень.

Доводи апеляційної скарги, що наявний відеозапис не можна визнати доказом вчинення адміністративного правопорушення, є безпідставними, оскільки відеозапис містить події правопорушення та хід спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 .

Також у апеляційного суду не виникає сумнівів щодо достовірності наявних відеозаписів у матеріалах справи або про їх монтаж, або підробку, апелянтами не надано доказів про протилежне.

Відеозаписи як докази отримані в порядку, визначеному законом, зокрема ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», ст.251 КУпАП, відповідно до вимог яких, доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, а їх зміст з точки зору належності та допустимості оцінюється судом, виходячи із сукупності усіх наданих доказів.

Долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних у них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення і жодних сумнівів своєї достовірності у суду апеляційної інстанції не викликає.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 після отримання результату алкотестера «Драгер» не був згоден з таким результатом та наполягав на проходженні тесту на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, однак співробітники поліції проігнорували його прохання пройти огляд у закладі охорони здоров`я, є безпідставними та не підтверджені наявними доказами по справі.

Згідно наявних відеозаписів після продування алкотестера ОСОБА_1 повідомлено результат огляду 0,70 проміле, на що ОСОБА_1 відповів «ну а що робить», та працівниками поліції було докладно роз`яснено водію процедуру, запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння там. Водій не повідомим працівників поліції про бажання скористатись своїм правом, проїхати до мед закладу для проходження огляду на стан сп`яніння там, ОСОБА_1 зазначив « … та куди вже їхати». Працівники поліції повідомили, що на водія буде складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення. Повідомлено, що для перепаркування авто йому потрібно знайти тверезого водія, зазначено, що автомобіль припаркований відповідно до вимог ПДР, не заважає іншим учасникам дорожнього руху та не потрібно переставляти авто в інше місце.

Також згідно наявного Акту огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів зазначено, що ОСОБА_1 було пройдено огляд на стан сп`яніння, результат якого склав 0,70 ‰ і останній своїм підписом засвідчив згоду із результатом огляду.

Вказане повністю спростовую доводи сторони захисту про заперечення ОСОБА_1 з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та бажання проїхати, для проходження цього огляду, до лікарні.

На підставі викладено не є слушними і доводи апелянта, що ОСОБА_1 не відстороняли від керування автомобілем.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не інструктували, як потрібно дихати в газоаналізатор у зв`язку з цим результати вимірювання не відповідають дійсним, є безпідставними та не спростовують факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність направлення ОСОБА_1 як водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, для проходження медичного огляду, є безпідставними та не спростовують факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року встановлений порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, з аналізу даної інструкції вбачається, що форма направлення надається водієві у разі направлення його для проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, тобто у разі проходження водієм огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або відмови від проходження, форма направлення не видається.

Як встановлено апеляційним судом огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законодавством порядку на місці із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820. Результат огляду: 0,70 проміле, тест № 670. Водію було запропоновано здійснити огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, про те водій не скористався своїм правом. Тому апеляційний суд не вбачає порушення поліцейськими порядку виявлення у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння.

Міркування апелянта, що з доданого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що у водія ОСОБА_1 не вбачається зовнішніх ознак алкогольного сп`яніння, є безпідставними та носять суб`єктивний характер. Оскільки право поліцейського виявляти водіїв із ознаками алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів унормовано Законами України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух», постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

На підставі викладеного апеляційний суд зазначає, що ознаки сп`яніння встановлює поліцейський під час спілкування з водієм, та наявність таких ознак на думку поліцейського саме і є підставою для пропонування огляду на стан сп`яніння.

Доводи сторони захисту у своїй сукупності зводяться до особистого тлумачення законодавства та не свідчать про порушення працівниками поліції вимог закону, які б слугували підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення та долучені до нього докази неналежними та недопустимими.

Суд апеляційної інстанції встановив, що 01.01.2025 о 08-24 год. в м. Слов`янськ, по вул. Василівська, біля буд. 23, Краматорського району, Донецької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21011 номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законодавством порядку на місці із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820. Результат огляду: 0,70 проміле, тест № 670.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1ст. 130 КУпАП.

Досліджені судом у сукупності докази підтверджують винність ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд при накладенні адміністративного стягнення враховує особу ОСОБА_1 , при цьому не встановлені обставини, які пом`якшують або обтяжують його відповідальність.

З метою виховання особи, запобігання нових проступків, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення передбачене санкцією частини 1 статті 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі положень статті 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі, встановленому пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 605 гривень 60 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Прокопцева С.В. задовольнити частково.

Постанову судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11.02.2025 року, у справі про адміністративні правопорушення передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого за ч.1 ст.130 КУпАП, та притягнути його до адміністративної відповідальності із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 605 (п`ятсот тридцять шість) гривень 60 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя