Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/168/25 Головуючий у суді І-ї інстанції Плохотніченко Л. І.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2025 року. м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., за участі секретаря судового засідання Волошиної Н.С. особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , та його захисника адвоката Голованова О.П., особи, яка склала протокол про вчинення адміністративного правопорушення поліцейського Чередніченка С.В., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.01.2025, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.01.2025 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Згідно постанови суд першої інстанції встановив, що 29 червня 2024 року о 00 год. 06 хв. в м. Кропивницький по вул. Куропятника, 23, ОСОБА_1 керував транспортним засобом NISSAN TERRANO, номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного спяніння. Відповідно до встановленого законодавством порядку огляд на стан алкогольного спяніння проводився за допомогою спеціального технічного засобу DRAGER Alcotest 6820, тест № 2647, результат 1,11 проміле, з яким водій згоден. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду захисник особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення адвокат Голованов О.П. просить скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказує на те, що зібрані матеріали, як докази, уповноваженою на складання протоколів особою, за своєю суттю залишають місце сумнівам. Як наслідок, не узгоджуються із стандартом доказування поза розумним сумнівом.

Зокрема, вказує на те, що з досліджених відеозаписів, які містяться на долученому диску, вбачається, що відеозапис здійснюється із моменту коли ОСОБА_1 проходить дослідження на стан сп`яніння, запис було перервано, чим порушено вимоги про здійснення відео фіксацію події безперервно.

Наявні обставини, ставлять під сумнів достовірність даних, зазначених в протоколі, а тому вони не можуть бути прийняті до уваги як належні та допустимі докази. При уважному дослідженні відеозапису погодитись з висновками суду першої інстанції про те, що запис був належним та допустимим доказом, не можливо.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Голованова О.П., які просили задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі, допитавши особу, яка склала протокол про адміністративне правопорушення поліцейського Чередніченка С.В., вивчивши матеріали адміністративної справи, переглянувши долучений до справи диск з відеозаписом вказаних подій та перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних вимог утворюють склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» № 1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 3 розділу I цієї Інструкції.

Згідно п. 6 вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом; та лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктами 3-5 розділу ІІ вказаної Інструкції визначено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно п. 7 розділу І вказаної Інструкції.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 698056 від 29.06.2024 (а.с.1), роздруківкою тесту № 2647 від 29.06.2024, згідно якого результат огляду позитивний 1,41 проміле (а.с.3), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.2), свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора Alkotest 6820, чинне до 14.12.2024 (а.с.4), відеозаписом з місця події від 29.06.2024 (а.с.6).

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пояснив, що 29 червня 2024 року о 00 год. 06 хв. в м. Кропивницький по вул. Куропятника, 23, він не керував транспортним засобом NISSAN TERRANO, номерний знак НОМЕР_2 , а керувала його дружина ОСОБА_2 . Вказав, що ДТП трапилась через технічну несправність автомобіля, через що їх автомобіль вїхав у припаркований автомобіль. Коли приїхали працівники поліції він їм повідомив, що він керував автомобілем. Дружину відправив додому оскільки вона погано себе почувала.

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 пояснив, що 29.06.2024 перебував на чергуванні. Його екіпаж було викликано на вул. Куропятника де сталась ДТП за участю транспортного засобу NISSAN TERRANO, номерний знак НОМЕР_2 . Також було повідомлено, що водій має ознаки алкогольного сп`яніння. Екіпаж патрульної поліції який займалися оформленням матеріалів по ст. 124 КУпАП провели також огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , зокрема працівник поліції ОСОБА_4 , а вже його екіпаж на основі тих матеріалів які були зібрані здійснили оформлення матеріалів по ст. 130 КУпАП. Вказав, що показники Драгера складали 1,41 проміле, з якими водій ОСОБА_1 був згоден. Чи пропонували їхати водієві до лікарні для проходження такого огляду він вже не пам`ятає. Повідомив, що роз`яснив права водієві та вручив йому копію протоколу. Чув запах алкоголю з порожнини рота водія. Копію чека драгера та акт огляду було також вручено водієві. Зазначив, що під час складання протоколу до водія прийшла його дівчина, яка проживає неподалік і у якої ОСОБА_1 був у гостях перед ДТП. ОСОБА_1 , жодного разу не говорив, що він не був за кермом, а навпаки говорив, що він їхав за кермом, пояснював причини внаслідок чого сталось ДТП, також про це зазначив у протоколі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 698056 від 29.06.2024 водій ОСОБА_1 29 червня 2024 року о 00 год. 06 хв. в м. Кропивницький по вул. Куропятника, 23, керував транспортним засобом NISSAN TERRANO, номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного спяніння. Відповідно до встановленого законодавством порядку огляд на стан алкогольного спяніння проводився за допомогою спеціального технічного засобу DRAGER Alcotest 6820, тест № 2647, результат 1,11 проміле, з яким водій згоден.Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с.1)

Обставини, викладені у вказаному протоколі, узгоджуються щодо фактичних обставин також дослідженими апеляційним судом результатами проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру Drager (тест № 2647 від 29.06.2024), відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння, показники Alkotest 6820 становили 1,41 ‰. (а.с.3), копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора Alkotest 6820, чинним до 14.12.2024 (а.с.4).

Також, з долученого до матеріалів цієї справи відеозапису, який було перевірено судом апеляційної інстанції на дійсність процедури фіксації огляду водія на стан алкогольного спяніння та її відповідність вимогам закону, встановлено, зокрема, факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки та його результати, які згідно даних приладу Alkotest 6820 становили 1,41 ‰ (а.с.3). З результатом тесту водій ОСОБА_1 погодився, від пропозиції поліцейського пройти такий огляд у лікарні відмовився. В ході спілкування з працівниками поліції не заперечував, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а також того, що саме він керував транспортним засобом, при цьому детально пояснюючи обставини спричинення ним дорожньо-транспортної пригоди. Під час ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення водієві ОСОБА_1 роз`яснені його права передбачені ст. 268 КУпАП, який без будь-яких зауважень та заперечень підписав протокол, акт огляду, роздруківку з результатами аналізу тестування. Працівником поліції було вручено ОСОБА_1 копію протоколу про адміністративне правопорушення та відсторонено його від подальшого керування транспортним засобом.

Підстав для сумнівів у достовірності зазначених доказів судом не встановлено. Порушень вимог закону в діях поліцейських, що можуть мати наслідком недопустимість зібраних доказів, судом також не встановлено.

Таким чином, проаналізованими та належним чином оціненими в їх сукупності та взаємозв`язку судом першої інстанції доказами підтверджено, що ОСОБА_1 порушено вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, тобто скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Надавши оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції немає підстав.

Версія сторони захисту, що за кермом автомобіля NISSAN TERRANO, номерний знак НОМЕР_2 перебував не ОСОБА_1 , а його дружина ОСОБА_2 , на думку апеляційного суду є безпідставними, оскільки повністю спростовується відеозаписом даної події від 29.06.2024, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 працівникам поліції повідомляв, що саме він керував транспортним засобом, при цьому детально пояснюючи обставини спричинення ним перед цим дорожньо-транспортної пригоди.

Більше того, на виклики в судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 не з`явилася та не підтвердила, що саме вона 29 червня 2024 року о 00 год. 06 хв. в м. Кропивницький по вул. Куропятника, 23, керувала автомобілем NISSAN TERRANO, номерний знак НОМЕР_2 та здійснила ДТП.

Позицію ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, а керувала його дружина ОСОБА_2 , суд розцінює як обраний ним спосіб захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Крім того, доводи апелянта про те, що відеозаписи є неналежним доказом, оскільки відсутній цільний фрагмент відеозапису з нагрудної камери поліцейського, не може бути прийнято судом до уваги, так як відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі, яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що усі обставини, які мають значення для даної категорії справ, зафіксовані на доданих до матеріалів справи відеозаписах, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції вважає такий доказ достовірним, належним та допустимим.

Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність вищевказаних відеозаписів апелянтом не надано. Не встановлено таких даних і під час апеляційного розгляду справи. Більше того, вся інформація, яка зафіксована на відеозаписах стороною захисту не оспорюється.

Що ж стосується інших доводів апеляційної скарги, то вони ні окремо, ні в сукупності, не спростовують законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, а тому не можуть слугувати підставами для його скасування.

Апеляційний суд відмічає, що наявні в матеріалах справи докази взаємоузгоджуються один з одним і підстав для сумніву в їх обєктивності та суперечливості, як на те вказує апелянт, не вбачається. Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у обєктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи щодо ОСОБА_1 не надано і не здобуто в процесі апеляційного розгляду, а тому підстави для визнання їх недопустимими відсутні.

Вивченням матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження місцевим судом обставин справи про адміністративне правопорушення, а тому не має підстав вважати, що в ньому допущена суттєва неповнота судового розгляду.

Оцінюючи сукупність наявних у справі доказів, твердження апелянта з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються апеляційним судом як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Тому, згідно сукупності досліджених доказів, судом правильно встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає, що у справі про адміністративне правопорушення, яка переглядається, належними та допустимими доказами доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, який підтверджений правомірно проведеним оглядом на стан сп`яніння, а доказів протилежного матеріали справи не містять.

При накладені адміністративного стягнення судом, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, вчинення адміністративного правопорушення що відрізняється підвищеною суспільною небезпекою.

Врахувавши вказані обставини місцевий суд призначив ОСОБА_1 фактично мінімально можливе адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порушень норм матеріального або процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що могло бути підставою скасування судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги захисника про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Керуючись ст. 294 ч. 8 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 адвоката Голованова О.П. залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.01.2025 про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Ремез П.М.