Справа № 159/1403/25 Провадження №33/802/345/25 Головуючий у 1 інстанції:Денисюк Т. В.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2025 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Нечая Ю.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 травня 2025 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 01.03.2025 о 04 год. 25 хв. в м.Ковелі на вул.Липинського, 3 керував транспортним засобом «Volkswagen Multivan» номерний знак НОМЕР_1 і на вимогу працівників поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу і в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді необґрунтованою. Посилається на те, що факт керування ним транспортним засобом не зафіксований ні на нагрудну камеру поліцейського, ні на відеореєстратор. Вказує на те, що автомобілем керував ОСОБА_3 , який може це підтвердити. Просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримували подану апеляційну скаргу, просили постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дотримався.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 259270 від 01 березня 2025 року, складеного щодо нього за порушення вимог п.2.5 ПДР, в якому зазначені ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, а також відмова від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу та в медичному закладі (а.с.1), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому також зафіксовано ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук (а.с.4), відеозаписами з відеореєстратора службового автомобіля та з бодікамер поліцейських (а.с.10), а також іншими матеріалами справи.

Так, відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

А тому, оскільки у водія ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, працівник поліції мав право запропонувати йому пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

В той час, відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, під час проходження проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, або такий огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відеозаписи, які містяться у матеріалах справи та перегляд їх змісту вказує на те, що процедура огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведена належним чином.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки такі доводи є необґрунтованими та повністю спростовуються наявними в матеріалах доказами.

Як вбачається з відеозапису з відео реєстратора службового автомобіля, поліцейські рухаються на транспортному засобі за автомобілем марки «Volkswagen Multivan» з номерним знаком НОМЕР_1 . Після зупинки, вказаний транспортний засіб почав коливатись, що може свідчити про те, що його пасажир із застосуванням значних зусиль переміщувався по салону автомобіля. Також з відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу в ньому увімкнули аварійну світлову сигналізацію та з автомобіля ніхто не виходив, інших людей не було. При цьому автомобіль марки «Volkswagen Multivan» з номерним знаком НОМЕР_1 весь час був в полі фіксації відео технічним приладом місця події (а.с.10).

Крім того, на відеозаписі з боді камер поліцейських зафіксовано, як після зупинки транспортного засобу, поліцейський підійшов спочатку до дверей зі сторони водія, а в подальшому до пасажирських передніх дверей, ОСОБА_1 сидів на пасажирському сидінні. При цьому поліцейські оглянули транспортний засіб, в якому крім ОСОБА_1 нікого не було. В подальшому під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 заперечив факт перебування за кермом, при цьому не зміг надати логічних пояснень хто перебував за кермом. В подальшому поліцейський неодноразово пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі, на що останній відмовився. Крім того, під час спілкування з поліцейським ОСОБА_1 неодноразово просив вимкнути бодікамеру та говорив «всі свої» (а.с.10).

Крім того, під час розгляду справи апеляційним судом, за клопотанням сторони захисту, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ч.1 ст.384 КК України, свідок ОСОБА_3 суду показав, що саме він був за кермом транспортного засобу. В автомобілі також знаходився і ОСОБА_1 .. Рухаючись він побачив поліцейський автомобіль. Автомобіль розвернувся, тоді він зупинив свій транспортний засіб, заглушив двигун та втік з автомобіля, оскільки подумав, що перебуває в розшуку ТЦК та СП. Ключі він залишив в замку запалювання, також в автомобілі залишився і ОСОБА_1 ..

Однак такі показання свідка ОСОБА_3 апеляційний суд не бере до уваги, оскільки вони повністю спростовуються відеозаписом з відеореєстратора службового автомобіля (а.с.10).

З вказаного відео убачається, що із автомобіля, який стояв на проїжджій частині, ніхто не виходить. В автомобілі увімкнені фари, аварійна світлова сигналізація та працює двигун. В подальшому, під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 жодного разу не повідомляв, хто саме був за кермом і де він зник (а.с.10).

Переглядом відеозапису з бодікамер працівників поліції встановлено, що процедура відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, починаючи з часу зупинки транспортного засобу, зафіксовано безперервною відеофіксацією (а.с.10).

Зазначені відеозаписи події відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно яких доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Надані відеозаписи відображають подію адміністративного правопорушення та містять відомості, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.

Апеляційним судом у повному обсязі досліджені та проаналізовані докази, які містяться в матеріалах справи.

Наявність в матеріалах справи фрагментів відеозаписів та інших доказів, які узгоджується між собою є достатньою доказовою базою для належної фіксації скоєння порушення п.2.5 ПДР, а тому є допустимими і належними доказами.

Сукупність наявних в даній справі доказів повністю спростовує доводи апеляційної скарги про відсутність доказів його вини у вчиненні правопорушення, яке ставиться йому у провину.

На підставі наведених доказів слід дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у даній справі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 травня 2025 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.П. Денісов