Справа №468/861/25
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2025 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Муругов В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , постановою від 13.03.2025 року притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 184 ч. 1 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 184 ч. 2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується, що 11.03.2025 року о 9:00 години в АДРЕСА_1 вона повторно протягом року ухилилася від виконання передбачених ст. 150, 155, 180 Сімейного кодексу України батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який пропустив 10 навчальних днів в Інгульському ліцеї без поважних причин.

ОСОБА_1 до суду не з`явилася, про день та час розгляду повідомлялася.

Дослідивши матеріали, що знаходяться у справі (рапорт, копію подання про прийняття мір адміністративного впливу від 01.04.2025 року, копію акту №3 від 31.03.2025 року, пояснення ОСОБА_1 , копію паспорту, копію довідки про реєстрацію місця проживання особи, копії свідоцтв про народження, копію постанови суду), суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого порушення, оскільки висновок особи, яка склала протокол, про наявність в діях особи спеціальної повторності, не підтверджується сукупністю доказів, а отже, є підставою для закриття справи.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Диспозиція ч. 2 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Однак протокол про адміністративне правопорушення не містить обґрунтування підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за повторність вчинення відповідного адміністративного правопорушення, оскільки ч.2 ст. 184 КУпАП передбачає особливу повторність і відповідальність за ч.2 ст. 184 КУпАП настає за вчинення діянь, визначених ч.1 цієї статті, повторно протягом року саме після накладення адміністративного стягнення.

Накладення адміністративного стягнення здійснюється на підставі відповідної постанови.

Натомість в протоколі вказано, що відповідне правопорушення вчинене 11.03.2025 року, проте ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП постановою судді вже після цього 13.03.2025 року, більше того така постанова набрала законної сили лише 25.03.2025 року.

За вище викладеного складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення та долучені матеріали не дають змоги встановити в діях останньої склад правопорушення, передбачений ст. 184 ч.2 КУпАП, а саме кваліфікуючу ознаку повторності.

Відповідно до конституційного принципу, закріпленого в ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Після повернення постановою суду даного матеріалу для доопрацювання до Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, описані вище невідповідності не були усунуті.

Тому за таких обставин дії ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення мали б кваліфікуватись за ч.1 ст. 184 КУпАП.

Проте уповноважена на складення протоколів особа, незважаючи на те, що протокол повертався на доопрацювання з цих підстав, не вжила заходів до зміни кваліфікації дій ОСОБА_1 з ч.2 ст. 184 КУпАП на ч.1 ст. 184 КУпАП або до зміни дати вчинення правопорушення після попереднього притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Натомість норми КУпАП не передбачають права судді при розгляді справи змінювати вказану в протоколі кваліфікацію діяння, в тому числі і в бік її пом`якшення.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого, зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За викладеного вище складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення та долучені матеріали не дають змоги встановити в діях останнього склад правопорушення, передбачений ст. 184 ч.2 КУпАП, а саме кваліфікуючу ознаку спеціальної повторності.

Відповідно до конституційного принципу, закріпленого в ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не є достатнім доказом вчинення особою правопорушення та не може бути підставою для притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ст. 184 ч. 2 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 184 ч.2 КУпАП підлягає закриттю через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч.2 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 252, 280, 283,291,294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 184 ч. 2 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 ч. 2 КУпАП.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: