Справа № 487/2213/25
Провадження № 3/487/760/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі Головуючого судді Притуляк І.О., за участю секретаря судового засідання: Уманського І.В., особи яка притягується до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Миколаєві матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1

за ст.124 КпроАП України

ВСТАНОВИВ:

16.12.2024 року о 16-10 год., ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Ataman А-093Н6» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та рухаючись по вул. Тунельній в районі будинку 15 у м. Львові, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не надав перевагу та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , який перетинав проїжджу частину по нерегульованому пішохідному переходу, чим порушив п.п.18.1 ПДР України.

В наслідок ДТП було завдано матеріальні збитки.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав, В обгрунтування заперечень вказав, що у вказаніу протоколі дату та час, керуючи транспортним засобом «Ataman А-093Н6», рухався у м.Львові по вул. Тунельній, здійснюючи маршрутне перевезення пассажирів.

На вказаній ділянці дороги безпосередньо перед зупинкою громадського транспорту, облаштований нерегульований пішохідний перехід, під`їжджаючи до якого, він побачив пішохода ОСОБА_3 , який стояв біля пішохідного переходу, поруч з зупинкою громадського транспорту, з чого він зробив висновок, що хлопець чекає автобус.

У той час коли його транспортний засіб вже знаходився на пішохідному переході, потерпілий, раптово почав перетин проїзної частинини по пішоходному переході. Він виконав маневр гальмування, однак зупинити транспортний засіб і уникнути наїзду на пішохода, не зміг.

З урахуванням зазначеного, вважав, що саме дії пішохода ОСОБА_3 стали причиною дорожньо-транспортної пригоди, у той час як він, за викладених обставин, уникнути наїзду на пішохода змоги не мав.

Провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КпроАП України, просив закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу правопорушення.

Законний представник неповнолітнього потерпілого потерпілого ОСОБА_2 в судовому засіданні просила притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпроАП України. Вважала, що саме його дії призвели до настання дорожньо транспортної пригоди, а саме наїзду на її неповнолітнього сина ОСОБА_4 .

Вказала, що син пояснив їй, що 16.12.2024 року переходив проїжджу частину вулиці Тунельної у м.Львові по нерегульованому пішоходному переході, де на нього здійснив наїзд водій автобусу.

Вислухавши пояснення особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст.7 КпроАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КпроАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КпроАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КпроАП України встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 124 КпроАП України передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 18.1 ПДР України, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає доведеним факт порушення ОСОБА_1 п.18.1 ПДР України.

Заперечення ОСОБА_1 факту порушення вищезазначених вимог ПДР України та як наслідок скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст.ст.124 КпроАП України, суд сприймає критично та оцінює як намагання уникнути відповідальності за скоєне правопорушення, оскільки вони спростовані сукупністю досліджених у судовому засіданні вищезазначених належних та допустимих доказів по справі, а саме:

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 273716 від 17.03.2025 року.

Протоколом огляду місця ДТП від 16.12.2025 року, включно із схемою місця ДТП та ілюстрованою таблицею. Письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 16.12.2025 року, ОСОБА_2 ..

Посилання ОСОБА_1 на той факт, що ДТП сталася через те що пішохід ОСОБА_4 раптово вибіг на нерегульований пішохідний перехід, внаслідок чого він ( ОСОБА_1 ) не мав технічної змоги уникнути наїзду на пішохода безпідставними, виходячи з наступного.

Так, у своїх поясненнях, наданих в судовому засіданні, ОСОБА_1 пояснив, що він керуючи транспортним засобом та наближаючись до місця зупинки міського маршрутного транспорту, яка облаштована за нерегульованим пішохідним переходом, бачив пішохода ОСОБА_4 який перебував біля краю проїзної частини поряд з пішохідним переходом, а отже у водія виник обов`язок визначений п.18.1 ПДР України, зменшити швидкість руху чи зупинитися, щоб дати дорогу пішоходу, для якого може бути створена перешкода чи небезпека.

При цьому суд наголошує на тому, що у своїх показах ОСОБА_1 зазначив що пішохід ОСОБА_4 , перебував на тротуарі в районі коридору нерегульованого піщоходного переходу, визначеного встановленими дорожніми знаками та дорожньою розміткою, та перетинав проїжду частину дороги саме по дорожній розмітці (пішоходного переходу)

Окрім того, у протоколі огляду місця ДТП та схемі, не зафіксовано на даній ділянці дороги, облаштованої увідповідності до вимог законів та ПДР України, зупинки громадського транспорту.

Механізм дорожньо-транспортної пригоди також встановлюється з відомостей, зафіксованих на схемі.

У даному випадку, розміщення транспортного засобу на проїжджій частині, відповідно до схеми ДТП а також фототаблиці, переднє праве колесо якого знаходиться на суцільній лінії розмітки між перешою та другою смугою для руху в одному напрямку та на відстані 3,6 метра від краю проїжджої частини, об`єктивно може свідчити про те, що момент зміни напрямку руху транспортного засобу відбувся раніше від того, про який зазначає ОСОБА_1 , а саме коли передні колеса автобусу були на пішоходному переході, оскільки за таку коротку відстань, як ширина пішоходного переходу (чотири метра), водій об`єктивно не зміг би здійснити маневр руху ліворуч, про що також свідчить і зафіксована відстань, між переднім та заднім лівими колесами транспортного засобу у прив`язці до суцільної смуги, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків.

Таким чином, суд вважає об`єктивно неспроможною версію ОСОБА_1 про те, що пішохід ОСОБА_4 , раптово вийшов на проїжджу частину, у той момент, коли керований ним транспортний засіб уже знаходився на пішоходному переході.

З урахуванням викладеного, суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ст. 124 КпроАП України, а саме порушення ПДР, що спричинило пошкодження майна.

Відповідно до ст. 38 КпроАП України якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Як вбачається із протоколу про адміністративні правопорушення від 17.03.2025 року серія: ЕПР1 № 273716, датою скоєння правопорушення є 16.12.2024 року.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення надійшли до суду 03.04.2025 року.

Таким чином, на момент надходження справи до суду та її розгляду, строк притягнення до адміністративної відповідальності сплинув.

У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 247 КпроАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги, що на момент розгляду справи у суді, закінчився строк для накладення адміністративного стягнення, та керуючись ч. 1 ч. 2 ст.38, п. 7 ч.1 ст. 247, 284, 294 КпроАП України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпроАП України.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 КпроАП України, закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Головуючий суддя: І.О. Притуляк