Справа № 336/4186/25
Провадження №: 3/336/2981/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Савеленко О.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП не встановлений,

за ч. 3 ст. 156 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії ВАВ № 906650 від 29.04.2025, ОСОБА_1 29.04.2025 о 12 годині 55 хвилин, перебуваючи біля двору за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 здійснив торгівлю з рук алкогольними напоями, а саме продав міцний алкогольний напій домашнього виготовлення об`ємом 1 л за ціною 200 грн. ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п.7 ч.2 ст.71 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального». Дії кваліфіковані за ч.3 ст.153 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем проживання, а також смс повідомлення на номер мобільного телефону, зазначений в матеріалах справи.

За правилами статті 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення справи. Частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ст. 156 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, жодних обґрунтованих підстав та поважності відсутності якої суду надано не було.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Частиною третьою статті 156 КУпАП передбачено відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Частиною 1 ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення долучено: протокол про адміністративне правопорушення від 29.04.2025 серії ВАВ № 906650, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки у протоколі зазначено дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; тобто всі необхідні відомості, які визначені законом; рапорт про реєстрацію події; письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , протоколи огляду та вилучення речей (предметів); розписка ОСОБА_1 , квитанція про отримання на зберігання речових доказів № 282; відеозапис.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні відеозапису ОСОБА_1 пояснив працівникам поліції, що має алкогольні напої тільки себе (час відеозапису 13:01:25), пояснював, що алкогольні напої не продає (час відеозапису 13:01:29). Працівники поліції пояснили ОСОБА_1 , що громадянин Донець ніби то придбав у нього алкогольний напій та повідомив про це працівникам поліції. У подальшому, на вимогу працівників поліції видати інший алкоголь, який знаходився за місцем проживання (час відеозапису 13:02:37) ОСОБА_1 видав працівникам поліції ємкість об`ємом 5 л з речовиною прозорого кольору та банкноту номіналом 200 грн. Як вбачається з наданого відеозапису, факт продажу алкогольних напоїв ОСОБА_1 . ОСОБА_2 на відеозаписі не зафіксований.

Крім того, у протокол про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.7 ч.2 ст.71 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального». Однак, зазначений Закон станом на момент, коли відбувались події, зазначені у протоколі, втратив чинність.

З наданих суду матеріалів справи не вбачається, що вилучена, згідно протоколів огляду речовина у пластикових пляшках є алкогольним напоєм.

З письмових пояснень ОСОБА_1 неможливо встановити їх зміст, оскільки пояснення є нечитабельними.

На підставі вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП.

У судовому засіданні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження, оскільки не підтверджуються беззаперечними доказами.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, а саме, що відповідно до статті 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України відсутність події і складу адміністративного правопорушення є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення і провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

На підставі викладеного, суд не вбачає події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, а тому справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. ст. 247 КУпАП.

Відповідно до ч.6 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи.

Вилучену згідно протоколу огляду та вилучення речей (предметів) банкноту номіналом 200 грн, серія ЕГ № 8947167, яка згідно розписки від 29.04.2025 передана на зберігання ОСОБА_1 , залишити ОСОБА_1 .

Вилучені предмети та речовини, передані на зберігання до ВП Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області, згідно з квитанцією № 282 (порядковий номер № 116) підлягають знищенню.

Керуючись ст.ст.33-35, ч.3 ст.156, ст. ст. 268, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 156 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за відсутністю події та складу правопорушення.

Речові докази, а саме вилучену згідно протоколу огляду та вилучення речей (предметів) банкноту номіналом 200 грн, серія ЕГ № 8947167, залишити ОСОБА_1 .

Вилучені предмети та речовини, передані на зберігання до ВП Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області, згідно з квитанцією № 282 (порядковий номер № 116) знищити.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя О.А. Савеленко

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік