Справа № 487/6123/24
Провадження № 33/812/223/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 травня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць В.В.

із секретарем судового засідання Шурмою Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , подану його захисником адвокатом Матвєєвим Вадимом Валерійовичем, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 квітня 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

08 травня 2025 року захисник ОСОБА_1 адвокат Матвєєв В.В. -звернувся з апеляційною скаргою разом із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 квітня 2025 року, посилаючись на поважність причин його пропуску. На обґрунтування вказаного клопотання зазначав, що під час проголошення оскаржуваної постанови не був присутній та не отримував її копію, а з її змістом ознайомився 04 травня 2025 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник адвокат Матвєєв В.В. не з`явились, про день, час і місце розгляду справи належним чином сповіщені, про причину неявки не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи, викладені в клопотанні, апеляційний суд встановив наступне.

Згідно положень ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення постанова судді у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 винесена 23 квітня 2025 року.

Відповідно до чинного законодавства, початок 10-денного строку на апеляційне оскарження починається з дня винесення постанови.

Останнім днем подачі апеляційної скарги є 02 травня 2025 року.

Апеляційна скарга на постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності від 23 квітня 2025 року вперше була подана 05 травня 2025 року, тобто, поза межами строку, встановленого ст. 294 КУпАП.

Поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.

Між тим у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови не зазначені обставини, які б об`єктивно свідчили про пропуск цього строку з поважної причини.

З матеріалів провадження вбачається, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута судом 23 квітня 2025 року за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Матвєєва В.В., та в цей же день було оголошено постанову суду, роз`яснено строк та порядок її оскарження, та згідно протоколу судового засідання захисник Матвєєв В.В. був присутній при проголошенні постанови, що спростовує доводи захисника у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження про те, що він не був присутній під час проголошення оскаржуваної постанови.

Посилання в апеляційній скарзі захисника Матвєєва В.В. на те, що десятиденний строк на апеляційне оскарження пропущено через те, що з оскаржуваною постановою він ознайомився лише 04 травня 2025 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень, не свідчить про те, що строк на оскарження було пропущено з поважних причин.

Так, діючим законодавством перебіг строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення пов`язаний не з моментом отримання її копії або ознайомлення з її змістом в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а з днем винесення постанови суду.

Крім того, як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, постанову надіслано до ЄДРСР судом першої інстанції 23 квітня 2025 року та надано загальний доступ до оскаржуваної постанови 25 квітня 2025 року. З заявою про надання копії постанови суду до 04 травня 2025 року ОСОБА_1 або його захисник не звертались.

Інших причин поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, ніж ознайомлення з оскаржуваною постановою 04 травня 2025 року, апелянтом не зазначено.

Таким чином, з огляду на вищевикладені обставини, наведені апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду не свідчать про їх поважність, в зв`язку з чим відсутні законні підстави для його поновлення.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апеляційний суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка згідно ст. 17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовується як джерело права.

У справі «Індепендент ньюс енд медіа» та «Індепендент ньюспейперс» проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що юридична визначеність передбачає повагу до принципу, що є принципом остаточності рішень. Відхилення від цього принципу виправдане лише в тому випадку, коли воно здійснене як зумовлене обставинами значного та непереборного характеру.

Між тим у даній справі апеляційним судом не було встановлено особливих і непереборних обставин, які б перешкоджали апелянту оскаржити постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 квітня 2025 року у передбачений ст. 294 КУпАП строк.

За таких обставин, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту, оскільки вона подана після закінчення встановленого законом строку на апеляційне оскарження і у поновленні цього строку відмовлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 23 квітня 2025 року.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Коломієць В.В.