ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 670/81/25

Провадження № 33/820/287/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Вітюк І.В., за участю секретаря Цугеля А.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Бабчинського В.К., розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника на постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 10 березня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Віньковецького районного суду від 10 березня 2025 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь Держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

За постановою суду, 08.02.2025 року о 22 годині 10 хвилин в с-щі Віньківці по вул. Центральній, 6 ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки зі згоди водія за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6810 ARAM 3576», результат тестування - 0,91 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Свої вимоги аргументує тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права та права на захист.

Вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки належним чином необґрунтовані та базуються на доказах, що містять у собі протиріччя, які не усунуті в судовому порядку.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ч.1 ст.256 КУпАП, оскільки у ньому відсутній розділ з поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а зазначені у ньому відомості не відповідають фактичним обставинам справи.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено у п.10 про долучення відеозаписів з трьох відеореєстраторів, проте до матеріалів справи долучено запис лише з одного реєстратора. Наявний у матеріалах справи відеозапис не повний, оскільки на ньому не зафіксований приїзд адвоката і повторний огляд на стан сп`яніння. Тому протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені у ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у суду.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника на підтримку доводів апеляційної скарги з підстав наведених у ній, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень та запобігання таким правопорушенням.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд, відповідно до положень ст.ст.280, 283 КУпАП, в повній мірі з`ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідив всі долучені докази, які проаналізував і дав їм належну оцінку у їх сукупності, та навів у постанові переконливі і достатні мотиви прийнятого рішення.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 в порушенні п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та правильно оціненими доказами.

Зокрема, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується даними, зафіксованими у протоколі серії ЕПР1 №242099 від 08 лютого 2025 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується результатом тесту, проведеного 08 лютого 2025 року за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810 ARAM 3576», який становив 0,91 проміле, та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксований вищезазначений результат. З вказаним результатом правопорушник погодився, особисто підписавши чек та акт огляду.

Вказані обставини повністю підтверджуються наявним в матеріалах справи відеозаписом, з якого вбачається, що при проведенні огляду водія на стан сп`яніння працівниками поліції повністю дотримано передбачені законом вимоги під час проведення такої процедури.

Дані відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції, достатньо повно відображають обставини, зазначені в адміністративному протоколі, в тому числі підстави для зупинки транспортного засобу та проведення огляду водія, включаючи пропозицію пройти такий огляд у медичному закладі, узгоджуються із ними і не викликають суперечностей у їх відповідності фактичним обставинам справи.

Так з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 працівниками поліції роз`яснено його право пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі в разі незгоди з результатом огляду, проведеним на місці. Однак, будь-яких вимог з приводу проходження огляду в медичному закладі ОСОБА_1 не висловлював, натомість погодився з результатом огляду, проведеним на місці зупинки транспортного засобу, підписавши протокол про адміністративне правопорушення та вказавши у протоколі, що вживав пиво.

Підстав для визнання відеозапису недопустимим доказом немає, позаяк він отриманий поліцейським відповідно до вимог ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Аналізуючи вищенаведені докази, у апеляційного суду не виникає жодних сумнівів щодо керування правопорушником транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Вказаний висновок підтверджується сукупністю наявних в матеріалах справи доказів, які узгоджуються між собою і не викликають будь-яких сумнівів.

Доводи апеляційної скарги захисника про порушення судом першої інстанції права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд не приймає і вважає їх надуманими. Оскільки, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні суду першої інстанції, вину визнав, однак послугами захисника в повному обсязі скористався під час розгляду справи в апеляційному суді.

Будь-яких порушень працівниками поліції при виконанні вимог ст.266 КУпАП та Інструкції №1452/735 при проведенні огляду ОСОБА_1 на встановлення факту перебування його в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, апеляційним судом не встановлено.

Протокол про адміністративне правопорушення складений в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст.256 КУпАП щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення, не здобуто таких і під час апеляційного розгляду.

Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено у відповідності до вимог ст.ст.33, 34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру скоєного, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України.

За таких обставин, враховуючи підвищену суспільну небезпечність правопорушень, пов`язаних з керуванням транспортними засобами у стані сп`яніння, апеляційний суд вважає, що накладене адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи істотних порушень норм процесуального права не виявлено, підстав для скасування чи зміни постанови місцевого суду не встановлено.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст.293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 10 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду І.В. Вітюк