Справа № 621/747/25
Провадження № 3/621/278/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 червня 2025 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Вельможна І.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , відомості про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №266639 від 09.03.2025, складеного поліцейським ВП № 2 (м. Зміїв) Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області сержантом поліції Гульчуком В.І., ОСОБА_1 ставиться у вину правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за наступних обставин: 09.03.2025 об 10-40 годині, водій ОСОБА_2 в с-щі Черемушне, вул. Садова, 6, Чугуївський район Харківська область, керував транспортним засобом Chevrolet Aveo, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка що не відповідає обстановці. Водій ОСОБА_1 від проходження на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР - відмова особи яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

24.03.2025 матеріал надійшов до суду. Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи для розгляду матеріалу визначено суддю Вельможну І.В.

Розгляд матеріалів призначено на 22.04.2025.

22.04.205 судовий розгляд відкладено до 19.05.2025 за клопотанням ОСОБА_1 у зв`язку з ознайомленням з адміністративним матеріалом.

19.05.2025 судовий розгляд відкладено до 03.06.2025 за клопотанням ОСОБА_1 у зв`язку з неможливістю прибути у на судовий розгляд.

26.05.2025 до суду від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення по справі із викладом заперечень проти протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідно до письмових заперечень, ОСОБА_3 правопорушення не визнає, заперечує викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини та просить суд закрити провадження по справі.

03.06.2025 ОСОБА_1 на судовий розгляд адміністративного матеріалу не з`явився, просив судовий розгляд провести без його участі. Заперечення підтримав та просив закрити провадження по справі.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неприбуття в судове засідання особи, що притягується до відповідальності та його представника не перешкоджає судовому розгляду за їх відсутності.

Ознайомившись з наданими матеріалами, дійшов наступного висновку.

Поліцейським ВП № 2 (м. Зміїв) Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ставиться в провину ОСОБА_1 вчинення адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення за невиконання пункту 2.5 ПДР, яка передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

До матеріалів справи надано наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 № 266639 від 09.03.2025 в якому викладено обставини правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а. с. 1);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.03.2025 складеного об 11:13 год., з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду (а. с. 2);

- рапорт поліцейського СРПП ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській О. Коротуна від 09.03.2025 щодо обставин події 09.03.2025 (а. с. 4);

- довідка інспектора САП Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області К. Приходько, щодо наявності у ОСОБА_1 посвідчення водія, серія НОМЕР_2 від 16.09.2004 (а. с. 5);

- відеозаписи на оптичному носії DVD-диску (а. с. 6).

Згідно з вимогами статей 245, 251, 252, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення , суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен повно, всебічно, об`єктивно дослідити всі обставини справи і встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Наявність події та складу правопорушення доводиться належними та допустимими доказами, зібраними у справі.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В силу вимог частини 2 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частини 1 статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення у тому числі зазначаються: відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи, яким особі фактично висувається обвинувачення та він не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини.

Дослідженими під час судового розгляду матеріалу відеозаписами на оптичних носіях DVD-дисках зафіксовано обстановка на місці події, спілкування між співробітниками поліції та ОСОБА_1 , складання у відношенні ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення полягає зокрема у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Фіксації факту того, що ОСОБА_1 безпосередньо керував транспортним засобом Chevrolet Aveo, державний номерний знак НОМЕР_1 в с-щі Черемушне, вул. Садова, 6, Чугуївського району Харківської області, рух транспортного засобу, його зупинку, відеозаписи не містять.

На записі зафіксовано стоянку автомобіля посеред лісного масиву з ознаками технічних несправностей та ОСОБА_1 , поруч із автомобілем, при наданні пояснень останній стверджує, що транспортним засобом він не керував, а тому відмовляється від пропозиції проходження огляду.

Крім того, згідно письмових заперечень ОСОБА_1 поданих суду, останнім заперечується факт керування ним транспортним засобом Chevrolet Aveo, державний номерний знак НОМЕР_1 09.03.2025.

Для того, щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки ( за умови відсутності задокументованого порушення Правил дорожнього руху та подальшим притягненням до відповідальності), може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія».

Так, у своєму Рішенні від 15 березня 2019 року ВС у справі № 686/11314/17 вказав, що оскільки поліцейським не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення водієм Правил дорожнього руху, то вимоги інспектора до водія про пред`явлення документів на право керування є неправомірними, а співробітники поліції можуть запиняти автомобіль, лише коли є факт правопорушення.

Визначення терміну «керування транспортним засобом» було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні», за яким керування транспортним засобом- виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні № 404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості і транспортного засобу.

Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху ( знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння ( наркотичного чи алкогольного).

Отже, наявність такої обов`язкової умови притягнення особи до адміністративної відповідальності як перебування особи у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, судом не встановлено.

Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Законодавець чітко визначає, що суб`єктом, сфера дії на якого поширюється дія Правил дорожнього руху України, зокрема пункту 2.5 вказаних Правил, є саме водій.

Так, на момент складання відносно ОСОБА_1 , протоколу про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, останній не був водієм в розумінні Правил дорожнього руху України, оскільки не керував транспортним засобом, відтак, дія вказаних Правил на нього не поширюється та він не був зобов`язаний, в свою чергу, виконувати вимогу інспектора патрульної поліції щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП полягає в тому, що порушник має перебувати в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та обов`язково має керувати транспортним засобом.

Відсутність будь якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Тобто, об`єктивною стороною в даному правопорушенні є саме керування транспортним засобом.

За відсутності доказів керування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, транспортним засобом при обставинах, вказаних у Протоколі, така особа у розумінні диспозиції статті 130 КУпАП не є суб`єктом вчинення даного адміністративного правопорушення за ознакою відмови від проходження огляду на стан сп`яніння , так як відсутні докази керування ОСОБА_1 , транспортним засобом, не зафіксовано момент законної зупинки автомобіля працівниками поліції, і як наслідок, останній не може нести відповідальність.

«Перебування особи в стані алкогольного сп`яніння не за кермом та у транспортному засобі, який не є стані руху, а знаходиться в нерухомому стані, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України», «Малофєєва проти Росії», суд виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, повно, всебічно і об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи, враховуючи конституційний принцип презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (стаття 62 Конституції України), приходжу до висновку про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: