КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2025 року

м. Київ

апеляційне провадження № 33/824/1474/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Євграфової Є .П.,

при секретарі : Мудрак Р. Р.

за участі захисника Нечваля Я. В., який діє в інтересах ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Нечваля Яна Вадимовича, в інтересах ОСОБА_1 ,

на постанову Печерського районного суду м. Києва

у складі судді Смик С. І.

від 24 грудня 2024 року

у справі № 757/24481/24-п Печерського районного суду м. Києва

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 24 грудня 2024 року визнано винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, за вчинення якого накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

На дану постанову 14 січня 2025 року захисник Нечваль Я. В., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову про адміністративне правопорушення скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що справа була розглянута поверхнево, без врахування фактичних обставин по справі, а висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п.2.9а ПДР України є необґрунтований.

Вказував, що відсутні докази факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, огляд на стан сп`яніння проведений з порушенням норм чинного законодавства, а тому є недійсним.

Зокрема, вказує, що тестування зразків біологічного середовища ОСОБА_1 було здійснено методом - ІХА за допомогою «швидких тестів Boson Biotech діагностики іn vitro».

Відповідно до інструкції зазначеного тесту, цей тест надає лише попередній аналітичний результат, мав бути проведений більш специфічний альтернативний хімічний метод для отримання заключного результату, тому дослідження методом ІХА не може бути заключними.

Таким чином, зважаючи на ту обставину, що висновок був складений не безпосередньо після огляду на стан сп`яніння, із його змістом обстежувану особу не ознайомлювали, а тестування методом ІХА не було підтверджено лабораторними дослідження, сторона захисту вважає, що висновок від 09.05.2024 є очевидно недопустимим, що тягне за собою неможливість його врахування при визнанні винуватості особи.

Також, захисник Нечваль Я. В., в інтересах ОСОБА_1 , подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, посилаючись на те, що повний текст постанови апелянт отримав лише 10 січня 2025 року, а з апеляційною скаргою звернувся 14 січня 2025 року. Посилаючись на те, що вказані обставини зумовили пропуск строку на апеляційне оскарження, просив поновити такий строк.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що заявлене апелянтом клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне заслуговують на увагу і підтверджуються матеріалами справи, а тому суд вважає причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 24 грудня 2024 року поважними, а клопотання таким, що підлягає задоволенню.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник Нечваль Я. В., в інтересах ОСОБА_1 , підтримав подану апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом на підставі протоколу ААД №861384 від 15 травня 2024 року встановлено, що 06.05.2024 року о 08 год. 00 хв. ОСОБА_1 в м. Києві по вул. Залізничне шосе, 53, керував автомобілем «Фольксваген Фургон» номерний знак НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на визначення стану сп`яніння проводився у лікаря-нарколога в медичному закладі КМНКЛ «Соціотерапія», висновок № 002244, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до наявного в матеріалах справи висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 002244 від 09.05.2024 року встановлено, що ОСОБА_1 06.05.2024 року о 08.35 год. пройшов огляд у лікаря-нарколога в КНП КМНКЛ «Соціотерапія», за результатами якого у нього виявлено стан наркотичного сп`яніння, а саме канабіноїди.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП районний суд виходив з доведеності вини останнього у порушенні ним вимог пункту 2.9а ПДР України, що підтверджується матеріалами даної справи про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд не може погодитись з такими висновком суду, з огляду на наступне.

Відповідно положень статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують

увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103.

Постановою КМУ від 13.06.2024 № 690 внесено зміни до пункту 10 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, зокрема указаний пункт викладено в наступній редакції:

«10. Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), тестів на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини лабораторним дослідженням».".

Указана постанова набрала чинності з 18.06.2024.

Разом з тим, адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було вчинено 06 травня 2024 року, тобто до набрання чинності вказаних змін, а тому посилання в апеляційній скарзі на внесені в Постанову Кабінету Міністрів України зміни до пункту 10 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду не заслуговують на увагу.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відсутні докази факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, апеляційним судом відхиляються, оскільки спростовуються відеозаписом, наявним в матеріалах даної справи, з якого слідує, що ОСОБА_1 не заперечував проти керування ним автомобілем «Фольксваген Фургон» номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим посилання в апеляційній скарзі на те, що результат медичного огляду, оформлений висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 002244 від 09.05.2024 року є недійсним, з підстав недотримання процедури його проведення заслуговують на увагу.

Відповідно до Інструкції від 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду (п. 15).

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду (п. 16). Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку (п. 17). Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я (п. 20).

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними (п. 22).

Так, з протоколу про адміністративного правопорушення слідує, що адміністративне правопорушення було вчинено ОСОБА_1 06 травня 2024 року о 08 год. 00 хв.

З акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 902241, дата заповнення огляду 06.05.2024 о 08 год. 35 хв., дата і час відбору біологічного матеріалу (сеча) 06.05.2024 о 09 год. 00 хв., час проведення лабораторних тестів 07.05.2024, однак висновок датований 09.05.2024.

Матеріалми справи (а.с. 52) також підстверджується, що тестування дійснено методом - ІХА за допомогою «швидких тестів Boson Biotech діагностики іn vitro», які не є законодавчо врегульованими засобами вимірювальної техніки.

Апеляційний суд звертає увагу, що сама назва «швидкі тести» передбачає отримання результату протягом короткого проміжку часу, який зазвичай становить від кількох хвилин до години.

Водночас, як встановлено матеріалами справи, забір біологічного матеріалу (сечі) у ОСОБА_1 відбувся 06 травня 2024 року о 09 год. 00 хв., а лабораторні тести були проведені 07 травня 2024 року. При цьому, висновок щодо результатів медичного огляду був складений лише 09 травня 2024 року, тобто через три дні після проведення огляду та через два дні після проведення самих тестів.

Така значна затримка у складанні висновку, особливо враховуючи використання «швидких тестів», викликає обґрунтовані сумніви щодо об`єктивності та оперативності проведеного дослідження. Призначення швидких тестів полягає саме в отриманні швидкого результату для прийняття невідкладних рішень, зокрема щодо відсторонення особи від керування транспортним засобом. Затримка у складанні висновку на три дні нівелює переваги використання швидких тестів та дає підстави стверджувати про наявність обґрунтованих сумнівів у законності та достовірності результату медичного огляду ОСОБА_1 , що робить неможливим його беззастережне використання як належного доказу його перебування у стані наркотичного сп`яніння

Отже висновок від 09.05.2024, який суд прийняв до уваги у якості доказу перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, складений на підставі тестування, яке законодавчо не врегульовано, через три дні після проведення огляду й за відсутності особи ОСОБА_1 . Відповідно, результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння не було йому повідомлено в присутності поліцейського, який його доставив 06.05.2024.

Таким чином, огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проведено з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зокрема, з порушенням пунктів 15-17 розділу ІІІ Інструкції, які вказують на складання висновку безпосередньо після огляду особи та ознайомлення її із результатами у присутності поліцейського, а тому відповідно до приписів пункту 22 Інструкції, та вимог ст. 266 КУпАП висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння щодо ОСОБА_1 вважається недійсними.

З аналізу ч. 1 ст. 266 КУпАП вбачається, що з метою усунення небезпеки, що виникає при знаходженні за кермом водія (судноводія) щодо якого є підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння, законодавством передбачена можливість відсторонення зазначених осіб від керування транспортними засобами або суднами. Відсторонення водіїв від керування транспортним засобом полягає у примусовому припиненні руху, звільнення транспортного засобу від особи, що ним керує, затримання посвідчення водія і здачі у разі необхідності транспортного засобу на платну стоянку або до відповідного органу, передача управління транспортного засобу іншій особі, яка має посвідчення водія.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що посвідчення водія у ОСОБА_1 не вилучалося, а останній не був відсторонений від керування транспортним засобом у відповідності до вимог Закону, що свідчить про непослідовність дій поліції, які не мають на меті забезпечення безпеки дорожнього руху, а зводяться лише до фіксації правопорушення.

Таким чином, невідсторонення, в сукупності з іншими обставинами справи, тлумачитися на користь особи, яка притягається до відповідальності.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та ін.). Обов`язок доведення вини «поза розумним сумнівом» лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) статті 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «indubioproreo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

У мотивувальної частини Рішення від 22 грудня 2010 р. № 23-рп/2010 Конституційний Суд України зазначив, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4).

Отже презумпція невинуватості, крім кримінального процесу, підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення та означає, що всі сумніви стосовно події порушення та винуватості особи, яка притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь; недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Виходячи з вищевикладеного, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції не дотримався вимог статей 245, 252, 280 КУпАП, не встановив всі фактичні обставини справи та всі обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому дійшов помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного перегляду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає задоволенню, а постанова судді Печерського районного суду м. Києва від 24 грудня 2024 року підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАПу зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику Нечвалю Яну Вадимовичу, в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 24 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу, захисника Нечваля Яна Вадимовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 24 грудня 2024 року скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. П. Євграфова