ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4926/25
провадження № 3/753/3908/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Заруба П.І., отримавши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

21 лютого 2025 року о 13-й годині 55 хвилин в м. Києві, вул. Ревуцького, 4 керував транспортним засобом не маючи відповідно права керування транспортними засобами, чим порушив п. 2.1а ПДР України.Таким чином ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Будучи завчасно, до початку судового розгляду, належним чином двічі повідомленими за допомогою направлення смс повісток, на виклик суду не з`явився. Одночасно вказаним повідомленням ОСОБА_1 було роз`яснено необхідність з`явитись в судове засідання разом з батьками.

Крім того, ОСОБА_1 направив до суду клопотання про закриття адміністративної справи відносно нього у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-VI від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. У п. 41 рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 р. (заява № 3236/03) зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_1 повністю підтверджується наданими суду матеріалами справи, а саме: фактичними даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 252878, який складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП (а.с.1), відеозаписі з нагрудної бодікамери поліцейського, з якого вбачається як на 14 секунді працівник поліції виходить з автомобіля та йде до транспортного «Міні Купер» д.н.з. НОМЕР_1 , в якому увімкнені стоп-сигнали. Працівник поліції починає перевірку документів ОСОБА_1 запитує щодо наявності водійського посвідчення та відповідної категорії. На що ОСОБА_1 відповідає, що немає відповідної категорії, говорить чи буде відносно нього штраф, оскільки йому ще не прийшов минулий штраф. Протягом розмови з працівником поліції ОСОБА_1 не заперечує факту керування транспортним засобом (а.с.5).

Вказані письмові докази та відеозапис надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, відновити послідовність подій та надати оцінку діям осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Доводи ОСОБА_1 викладені у письмовому клопотанні про те, що він не керував транспортним засобом повністю спростовані переглянутим відеозаписом.

Враховуючи викладене приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.1а ПДР України - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП відповідальність передбачена за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є неповнолітньою особою.

Статтею 13 КУпАП передбачено, що до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. До осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 174, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Враховуючи обставини скоєного, особу ОСОБА_1 те, що він не працює, являється неповнолітнім, раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, вважаю за необхідне призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Крім того, частиною 2 ст. 307 КУпАП передбачено, що у разі відсутності самостійного заробітку в осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративне правопорушення, штраф стягується з батьків або осіб, які їх замінюють.

На підставі викладеного та керуючись ст. 126, 283, 284, 285, 307 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двухсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Суддя П.І. Заруба