Справа № 375/995/25
Провадження № 3/375/762/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року селище Рокитне

Суддя Рокитнянського районного суду Київської області Банах-Кокус О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в приміщенні суду в селищі Рокитне Білоцерківського району Київської області матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Управління патрульної поліції у Київській області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований на АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Рокитнянського районного суду Київської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 130 КУпАП; протокол серії ЕПР1 № 299435 від 13 квітня 2025 року, складений з посиланням на порушення пунктів 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до зазначеного протоколу, який складений 13 квітня 2025 року о 17 годині 26 хвилини, 13 квітня 2024 року близько 15 години 33 хвилин ОСОБА_1 по трасі Т-1017 у селище Рокитне (вул. Окружна) керував транспортним засобом мопед Ноnda Dіо без ДНЗ, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що нереагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку категорично відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР України.

Працівниками поліції дії ОСОБА_1 кваліфіковані за частиною 1 статті 130КУпАП.

В якості доказів події та складу адміністративного правопорушення разом із протоколом Управлінням патрульної поліції у Київській області подано:

протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 299435 від 13 квітня 2025 року, складений відносно ОСОБА_1 за порушення частини 1 статті130 КУпАП,

- копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4493785 від 13 квітня 2025 року;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13 квіятня 2025 року;

- рапорт поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області від 13 квітня 2025 року.

- відеозаписи з нагрудних камер поліцейських (вміщені на лазерний компакт-диск), де зафільмовано подію, у зв`язку з якою відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП, що були переглянуті і досліджені судом (суддею) під час розгляду справи на робочому комп`ютері в залі судового засідання.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Поліщук С.М. не з`явилися, про дату час та місце судового засідання повідомлялися належним чином.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Поліщук С.М. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі через відсутність події та складу правопорушення обгрунтувавши наступним. З наявного в матеріалах справи відеозапису не вбачається, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, як не вбачається і того, що його було зупинено. З відеозапису сІір2 від 13.04.2025 о 15:32:59 видно, що рухається людина на мопеді, обличчя чітко не видно, зовсім ніяких ідентифікуючих ознак з конкретною особою. Наступне відео сІір 1 від 13.04.2025 зафіксовано о 15:43:18 коли ОСОБА_1 стояв на тротуарі і спілкувався з працівниками поліції. З відеозаписів, що долучені до матеріалів справи, можна побачити, що поліцейські надали не повний відеозапис, а саме: сІір2 зафіксований від 13.04.2025 о 15:32:59, а наступний відеозапис сІір 1 розпочинається через 10 хвилин о 15:43:18, котрі є не інформативними, тобто відеофіксація руху ТЗ, зупинки транспортного засобу, зовнішній огляд на наявність ознак сп`яніння, роз`яснення прав, складання процесуальних документів по справі, відстрочення від керування, безперервно, як того вимагає Інструкція з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису", затверджена наказом МВС України 18.12.2018 № 1026, не велася, а долучений доказ, одержаний з порушення вказаного порядку, встановленого законом. В ході спілкування працівник поліції о 15:47:23 без встановлення ознак сп`яніння пропонує пройти огляд на встановлення наркотичного та алкогольного сп`яніння у лікаря нарколога, і тільки потім без проведення зовнішнього огляду та на відстані називає автоматично ознаки наркотичного сп`яніння: зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Чим порушено п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.201 № 1452/735, де чітко визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Тому, вважає, що законні підстави для пропозиції пройти огляд у лікаря нарколога були відсутні.

Крім того зазначив, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, що грубо суперечить вимогам ст. 266 КУпАП та спростовує наявність складу та події інкримінованого йому правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, оцінивши наявні у справах докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вивчивши клопотання захисника, приходить до наступних висновків.

Згідно з п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за статтею 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 15 березня 2019року у справі № 686/11314/17 працівник поліції має належним чином задокументувати та довести належними і допустимими доказами факт порушення водієм Правил дорожнього руху, яке пред`являлось водію перед прийняттям свого рішення.

У постанові Верховного Суду від 18 липня 2020 року у справі № 216/5226/16-а зазначено, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до частини 2 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 №1452/735 (далі -Інструкція № 1452/735).

Пунктом 2 розділу ІІнструкції №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У п. 11 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженоїнаказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від6листопада 2015 року зазначено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55,56,59,63 Конституції України, статтею268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п.3розділу І цієї Інструкції).

Відповідно до пункту 4 розділу Іцієї Інструкції№ 1452/735 ознакаминаркотичного чиіншого сп`янінняабо перебуванняпід впливомлікарських препаратів,що знижуютьувагу ташвидкість реакції,є: наявністьоднієї чидекількох ознакстану алкогольногосп`яніння (крімзапаху алкоголюз порожнинирота); звуженічи дужерозширені зіниці,які нереагують насвітло; сповільненістьабо навпакипідвищена жвавістьчи рухливістьходи,мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як слідує з представлених суду відеозаписів: сlір-1 від 13.04.2025 встановлено, що він розпочинається о 15:43:17, відеозапис сlір-0 розпочинається о 15:43:14 коли ОСОБА_1 стояв на тротуарі і спілкувався з працівниками поліції, транспортного засобу Ноnda Dіопоряд з ОСОБА_1 на відеозаписі не видно.

Далі працівник патрульної поліції звертається до ОСОБА_1 , який стоїть на тротуарі, та запитує, чи згоден він проти огляд на стан наркотичного та алкогольного сп`яніння, після чого поліцейським були названі ознаки сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло та поведінка, що не відповідає обстановці.

Суттєвим при розгляді цієї справи про адміністративне правопорушення є те, що у стороннього спостерігача повнолітнього віку, який не має жодної медичної підготовки, при перегляді відеозаписів не мало виникати сумнівів у тому, що ОСОБА_1 не мав явних ознак алкогольного та наркотичного сп`яніння, які можна виявити шляхом візуального спостереження за поведінкою та зовнішнім виглядом особи. Поведінка, жести, рухи, риторика, висловлювання, побудова речень, вимова відображені на відео ОСОБА_1 є прийнятними, запитання, зауваження є логічними й обґрунтованими.

У той же час суд (суддя) відмічає невдоволеність, емоційний прояв незгоди з позицією правоохоронців з боку ОСОБА_1 , зокрема, щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Будь-яке виявлення та/або перевірка ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 працівниками поліції не здійснювалася, руки не оглядалися, зіниці очей не перевірялися, тоді як на відеозаписах видимого тремору рук не спостерігається, поведінка ОСОБА_1 відповідає обстановці.

Відеозаписами доводиться, що ОСОБА_1 взагалі не повідомили про те, що до нього розпочалася і застосовується процедура огляду водія на стан сп`яніння.

У матеріалах, які надійшли до суду, не встановлено наявності належних і достовірних доказів того, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом Ноnda Dіо і що його було саме зупинено під час керування. На переглянутих відеозаписах сlір-2 з 15:33:02 видно, що на мопеді рухається особа, обличчя якої чітко не видно, тобто не вбачається факту керування транспортним засобом Ноnda Dіо саме ОСОБА_1 .

Протягом усього часу оформлення матеріалів справи ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом.

При цьому суд (суддя) зважає на те, що судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях та домислах.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Суддя звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у справі у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, що б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви суду.

Згідно статті 255 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

У відповідності до частини третьої статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тому суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Розглядаючи зазначену справу про адміністративне правопорушення суд (суддя) звертає увагу на певну непослідовність дій працівників поліції щодо застосування заходів забезпечення за КУпАП.

Так, матеріали, які надійшли до суду, не містять документального підтвердження того, що ОСОБА_1 , якого було звинувачено у керуванні транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`янінням було в установленому законодавством порядку відсторонено від керування, а транспортний засіб затримано.

Згідно з п. 1 розділу ХІІІ Інструкції №1395 тимчасове затримання транспортного засобу проводиться поліцейським відповідно до Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1102, у разі наявності в нього підстав вважати, що водієм учинено порушення, передбачені ч. 1-4, 6 і 7 статті 121, ч. 3-5 статті 122 (у частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю), статті 122-5, 124, 126, ч. 1-4 стаття 130, стаття 132-1, 206-1 КУпАП. За наявності правових підстав, передбачених абз. 1 п. 1 цього розділу, тимчасове затримання транспортного засобу проводиться шляхом його блокування або доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку.

В описаній обстановці бездіяльність поліцейських в частині невідсторонення водія від подальшого керування транспортним засобом цілковито не узгоджується з попередньо оголошеними підозрами на його перебування у стані наркотичного сп`яніння.

Слід зауважити, що сам лише цей факт не становить собою істотних порушень прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності проте у цій справі він оцінюється у сукупності з рештою невідповідностей процедури як процедури фіксації факту вчинення адміністративного правопорушення так і процедури огляду водія на стан наркотичного сп`яніння, а тому сприймається однією з підстав для закриття провадження у справі в порядку пункту 1 статті 247 КУпАП.

Щодо решти можливо непроаналізованих заперечень захисника суд (суддя) зазначає наступне. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене, керуючись статтями 9,23,130,247,280,283-285,294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Олена БАНАХ-КОКУС