КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2025 року

м. Київ

апеляційне провадження № 33/824/1667/2025

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Євграфової Є. П.,

при секретарі : Мудрак Р. Р.

за участі : ОСОБА_1 та його захисника Поліщука Р. А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Поліщука Романа Анатолійовича, в інтересах ОСОБА_1 ,

на постанову Таращанського районного суду Київської області

у складі судді Зінкіна В. І.

від 31 січня 2025 року

у справі № 379/1533/24 Таращанського районного суду Київської області

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Таращанського районного суду Київської області від 31 січня 2025 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

На дану постанову 10 лютого 2025 року захисник Поліщук Р. А., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову про адміністративне правопорушення скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного порушення в діях ОСОБА_1 .

Вказував, що адміністративний матеріал не містить правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, оскільки ним не порушувалися п. 2.5 ПДР України, що є підставою для закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП (відсутність події і складу адміністративного правопорушення). Стверджує, що співробітниками поліції було грубо порушено порядок проведення огляду на виявлення стану сп`яніння та складання адміністративних матеріалів разом з протоколом про адміністративне правопорушення.

Згідно відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, які були долучені до матеріалів справи, вбачається перевищення повноважень працівником поліції, який здійснював незаконний обшук ОСОБА_1 та його транспортний засіб.

Зазначав, що ОСОБА_1 не зміг здати сечу для аналізу, однак йому не було запропоновано надати інший біологічний матеріал для лабораторного дослідження: слину, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, також не було запропоновано провести забір крові чи іншого біологічного матеріалу. Клінічний огляд ОСОБА_1 лікарем проведений не був, після чого співробітниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення про відмову від проходження в медичному закладі огляду на стан сп`яніння.

Наголошував про те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 в м. Тараща, у приміщенні медичного закладу відмовився від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння. Зазначає, що відеофіксація події свідчить про відсутність у ОСОБА_1 будь-яких ознак наркотичного сп`яніння, а позиція поліції ґрунтується лише на їх власному розсуді.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Поліщук Р. А. підтримали апеляційну скаргу з підстав та доводів? викладених в ній.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений статтею 266 КУпАП. Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС і МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Згідно з частинами 1-3, 5 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з пунктом 2 Інструкції №1452/735 та пунктом 2 Порядку № 1103 огляд на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пункту 4 вказаної Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

У пункті 12 розділу ІІ Інструкції №1452/735 визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з пунктами 3-4 розділу ІІІ цієї Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я з метою встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Відповідно до пунктів 7-8 розділу ІІІ вказаної Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове, а метою такого лабораторного дослідження є виявлення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу (пункти 12-13 розділу ІІІ Інструкції).

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду (пункт 15 розділу ІІІ Інструкції).

Відповідно до положень пункту 22 розділу ІІІ вказаної Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Як убачається з протоколу серії ЕПР 1 № 163741 про адміністративне правопорушення, 01.11.2024 о 09 год. 10 хв. у с. Кирдани Таращанської МТГ Білоцерківського району по вул. Набережна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ Lanos р.н. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість, звужені зіниці, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, в медичному закладі у лікаря нарколога, відмовився.

До протоколу доданий висновок лікаря КНП ТМР «Таращанська міська лікарня» ОСОБА_2 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.11.2024, згідно якого - ОСОБА_1 відмовився від обстеження.

Разом з тим, згідно з відеозапису із нагрудних камер поліцейських, які містяться у матеріалах про адміністративне правопорушення, вбачається, що працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 , пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі в м. Тараща, на що він погодився, утім з фізіологічних потреб не зміг здати аналіз сечі.

Після неможливості здати сечуОСОБА_1 не було запропоновано здати альтернативні біологічні матеріали для дослідження, а неможливість здати біологічний зразок кваліфіковано як відмову від проходження огляду.

Таким чином, огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проведено з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зокрема, з порушенням пунктів 7-8 розділу ІІІ Інструкції, яка вказує на обов`язковість проведення лабораторних досліджень для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини з метою виявлення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння, а тому відповідно до приписів пункту 22 Інструкції, та вимог ст. 266 КУпАП висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння щодо ОСОБА_1 вважається недійсними.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного до цього ставлення.

Суд першої інстанції надав неналежну оцінку протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 163741 від 01.11.2024, висновку лікаря КНП ТМР «Таращанська міська лікарня» ОСОБА_2 від 01.11.2024 та відеозаписам з нагрудних камер поліцейських у їх сукупності. Надаючи перевагу окремим доказам та ігноруючи інші, зокрема відеозаписи, які суперечать висновку лікаря, суд не забезпечив повноти, всебічності та об`єктивності розгляду справи, що призвело до необґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що суперечить обставинам справи та вимогам закону.

При цьому, Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що при оцінці доказів суди мають керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може ґрунтуватися на сукупності достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою ознак чи неспростовних презумпцій (наприклад, рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та ін.). Обов`язок доведення вини «поза розумним сумнівом» покладається на сторону обвинувачення, а будь-який обґрунтований сумнів повинен тлумачитися на користь обвинуваченого. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Зокрема, ЄСПЛ підкреслює, що неконкретність обвинувачення розглядається як порушення права на захист (справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України (КСУ) у своєму Рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо конституційності статті 368-2 КК України зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким усі сумніви щодо вини особи повинні тлумачитися на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

У мотивувальній частині Рішення від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 КСУ також вказав, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, зумовлених визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (пункт 4).

Таким чином, принцип презумпції невинуватості, який застосовується не лише в кримінальному, але й в адміністративному провадженні, означає, що будь-які сумніви щодо події правопорушення та винуватості особи повинні тлумачитися на користь цієї особи, а недоведеність цих обставин прирівнюється до доведеної невинуватості.

Виходячи з вищевикладеного, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції не дотримався вимог статей 245, 252, 280 КУпАП, не встановив всі фактичні обставини справи та всі обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому дійшов помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного перегляду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає задоволенню, а постанова судді Таращанського районного суду Київської області від 31 січня 2025 року підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Поліщука Романа Анатолійовича, в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Таращанського районного суду Київської області від 31 січня 2025 року скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. П. Євграфова