ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/4320/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Скуба А.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

У С Т А Н О В И В:

05 травня 2025 року о 21 год. 50 хв. водій ОСОБА_1 керувала автомобілем "Део" д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Здолбунівська (перехрестя з п-том П. Григоренка), у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням газоаналізатора "Драгер" та підтверджується тестом № 5856 від 05.05.2025 - 1,22% (з результатом погодилася), чим порушила вимоги п. 2.9.А та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про причини свого неприбуття суду не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про дату,час та місце розгляду справи.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відомі її права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також те, що справа про адміністративне правопорушення відносно неї буде розглядатися в Дарницькому районному суді м. Києва.

Окрім цього, судом вжито всіх можливих заходів для забезпечення права ОСОБА_1 взяти безпосередню участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно нього в суді. Однак враховуючи те, що у відповідності до ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не визнана обов`язковою, суд приходить до висновку, що справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід розглянути за наявними у справі доказами, що за вказаних вище обставин не буде порушенням права останнього на захист.

Також вказане рішення суду узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Частиною 2 ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Дослідивши дані які відображено у протоколі про адміністративне правопорушення, направленні, висновку приладу "Драгер" від 05.05.2025, результат якого показав 1,22%, акті огляду, направленні, картках обліку, постанові серії ЕНА № 46624259, реєстраційній картці та відеозаписі з нагрудної камери інспектора патрульної поліції, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 2.9.А Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, які не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9.А ПДР України «поза розумним» сумнівом доведена в судовому засіданні, оскільки встановлено, що остання керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп"яніння.

Частиною 2 ст. 33 КУпАП передбачено, що суд при накладенні стягнення за адміністративні правопорушення, враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, майновий стан правопорушника, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 130 України з позбавленням права керувати транспорними засобоми, що є достатньою мірою відповідальності з метою її виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок на користь держави.

Керуючись ст. ст. 283, 284, 300, 301, 304, 307, 308, КУпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 н.м.д.г., що складає 17 000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок на користь держави.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя: