Справа № 752/9858/25
Провадження №: 3/752/4076/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 травня 2025 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП,-

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 627737 від 16.04.2025 ОСОБА_1 інкриміновано ухилення від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України щодо виховання своєї дитини в дусі поваги до прав та свобод інших людей, свого народу, своєї Батьківщини, що виразилося у тому, що 28.02.2025 її малолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у гімназії № 122, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Китаївська, 22, під час першого уроку з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, розчавив пакет зі згущеним молоком і опустивши руки під парту, став імітувати процес мастурбації. При цьому, своєю поведінкою виказував задоволеність від того, що такі його дії помітили інші учні та педагог.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих дій категорично не визнала. Пояснила суду, що між нею та керівництвом гімназії існують певні непорозуміння. Вважає, що керівництво гімназії зводить наклеп на її дитину. Такими діями директор гімназії намагається спонукати її перевести дитину у інший навчальний заклад. З приводу обставин викладених у протоколі зазначила, що її син ОСОБА_2 пояснив, що 28.02.2025 він з необережності розчавив пакетик зі згущеним молоком на штани. Однокласники почали з нього глузувати і сміятися. У цей момент до класи увійшла вчителька і з невідомих причин вирішила, що він вчиняє якісь непристойні дії. Тих дій, про які зазначені в протоколі її син не вчиняв. Жодних доказів на підтвердження викладених у протоколі обставин матеріали справи не містять, окрім голослівних звинувачень її сина керівництвом гімназії. Просила закрити провадження у справі за відсутності у її діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч.2 ст. 12 Закону України виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Також ч.2 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

У випадку ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей настає адміністративна відповідальність передбачена ст. 184 КУпАП.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З суб`єктивної сторони зазначене правопорушення характеризується лише прямим умислом, тобто особа повинна усвідомлювати суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачати його суспільно небезпечні наслідки і бажати їх настання.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У якості доказів вчинення малолітнім ОСОБА_2 дій, які суперечать загальноприйнятим нормам моралі, які згідно протоколу мали місце 28.02.2025 у гімназії № 122, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Китаївська, 22, до матеріалів справи долучено лист директора гімназії № 122 м. Києва від 24.03.2025, який відповідає змісту протоколу щодо обставин подій 28.02.2025.

Між тим, даний лист не доказом у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки носить інформативний характер, тим більше його зміст не дозволяє встановити чи була особа, яка його склала, учасником подій 28.02.2025 за участю малолітнього ОСОБА_2 . Інших доказів, які б свідчили, що ОСОБА_2 вчиняв дії, які б свідчили про зневагу до загальноприйнятих норм моралі під час освітнього процесу, матеріали справи не містять.

Таким чином, за наслідками розгляду справи не знайшов підтвердження факт ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України щодо виховання свого сина ОСОБА_2 в дусі поваги до прав та свобод інших людей.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи, що здійснення підтримки обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення відповідними органами не здійснюється, а суд не здійснює збирання додаткових доказів, а також враховуючи такі засади провадження як презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, що у відповідності до ст. 247 КУпАП є підставною для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, ч.1 ст. 184, п.1 ч.1 ст.247, 279, 280, 283, п.3 ч.1 ст. 284 КУпАП, суд

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Єсауленко М.В.