Справа № 736/1012/25
Номер провадження 3/736/675/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 року м. Корюківка

Суддя Корюківського районного суду Чернігівської області Пархомчук Т.В.,

за участі секретаря Петренко О.О.,

правопорушника - ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, що надійшли від Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

До суду 28.04.2025 надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 309571, згідно якого 23 квітня 2025 року о 07 год. 15 хв. в с. Тютюнниця, ОСОБА_2 після ДТП поїхав з місця події. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.10 А ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Також до суду 28.04.2025 надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 309549 в якому зазначено, що 23 квітня 2025 року близько 07 год. 15 хв. ОСОБА_2 на автодорозі М-25-19 рухався на автобусі Otokar державний номерний знак НОМЕР_1 та не врахував безпечної швидкості, дорожньої обстановки здійснив зіткнення з дикою твариною «Лось». Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 12.1 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні порушник вину не визнав, зазначив, що порушення правил дорожнього руху він не вчиняв, тварина вибігала несподівано та сама зіштовхнулась із автомобілем під його керуванням.

Згідно загальних приписів КУпАП, адміністративна відповідальність для осіб настає при наявності в їх діях складу адмінправопорушення, доведеності в законний спосіб їх вини у вчинені адмінправопорушення.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Орган (посадова особа) при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).

При цьому, доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення, а під доказуванням слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Адміністративне правопорушення (проступок) характеризується низкою ознак. Це, насамперед, діяння, поведінка, вчинок людини, дія чи бездіяльність, а також акт зовнішнього вияву ставлення особи до реальної діяльності інших людей, суспільства, держави.

Діяння визнають адміністративним правопорушенням за наявності чотирьох ознак: суспільної шкідливості, протиправності, вини й адміністративної караності.

Суспільна шкідливість дії чи бездіяльності означає, що вона заподіює або створює загрозу заподіяння шкоди об`єктам адміністративно-правової охорони, які передбачено в ст. 9 КУпАП.

Протиправність означає, що дію чи бездіяльність прямо заборонено адміністративно-правовими нормами.

Адміністративним правопорушенням (проступком) може бути тільки винне діяння.

Вина основна й обов`язкова ознака суб`єктивної сторони будь-якого адміністративного проступку. Це психічне ставлення особи до вчиненого нею суспільно шкідливого діяння та його наслідків, яке виявляється у формі умислу або необережності та є результатом прояву волі і розуму правопорушника.

Діючи умисно, правопорушник усвідомлює протиправний характер свого діяння, передбачає і бажає (прямий умисел) або свідомо допускає (непрямий умисел) настання шкідливих наслідків (ст. 10 КУпАП).

Необережність проявляється у вигляді самовпевненості або недбалості (ст. 11 КУпАП).

Самовпевненість полягає в тому, що особа передбачає настання протиправного, шкідливого наслідку, але легковажно розраховує на його відвернення.

Недбалість полягає в тому, що особа не передбачає можливості настання протиправних наслідків, хоча за цих обставин повинна була і могла їх передбачити.

Таким чином, наявність вини правопорушника в тій чи іншій формі є важливою і необхідною ознакою адміністративного правопорушення, що сприяє полегшенню та уточненню кваліфікації, зумовлює об`єктивність підходу при визначенні міри та виду обтяження, що покладається на винного.

Адміністративне покарання може бути застосоване лише у зв`язку з діяннями, які характеризуються умисною або необережною виною. Що ж стосується дій випадкових, то, оскільки вони виключають будь-яку вину: умисну чи необережну, взагалі не тягнуть за собою адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 12.3 ПДР, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Відповідно до п. 1.10 ПДР перешкода для руху - нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу.

У свою чергу, небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в даному випадку тварину та її раптову появу з узбіччя на проїжджій частині дороги, не можливо кваліфікувати та розцінювати як перешкоду для руху у розумінні п. 1.10 ПДР.

Виходячи з аналізу вище зазначених норм, фактичних обставин та доказів наявних у справі і досліджених в судовому засіданні вбачається, що ДТП сталось за відсутності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а внаслідок непереборної сили, раптової появи тварини, яка вискочила з узбіччя на проїжджу частину, та за відсутності об`єктивної можливості як передбачити появу тварини, так і уникнути зіткнення. Отже в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи наведене, суд не приймає до уваги як доказ протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 309549 від 23.04.2025, через його неналежність та недопустимість.

Інші докази, які б вказували на подію адмінправопорушення та винуватість ОСОБА_1 у його вчиненні в матеріалах справи відсутні.

Щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Диспозиція ст.. 122-4 передбачає, відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Тобто, визначальним є залишення саме місця вчинення дорожньо-транспортної пригоди, оскільки факту вчинення дтп не відбулося тому і залишення місця його вчинення не відбулося, з огляду на це суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні такого адміністративного правопорушення не доведена поза розумним сумнівом.

Крім того, суд зазначає, що склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона).

Тобто, обов`язковою складовою адміністративного правопорушення має бути суб`єкт, а саме фізична особа, яка вчинила таке правопорушення. До суду, в судове засідання, за викликом суду з`явилась ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується його паспортом, тоді як адміністративні протоколи серії ЕПР 1 № 309571 та ЕПР 1 № 309549 від 23.04.2025 складено відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до абз. 4 п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1376 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «назва документа, серія, №, ким і коли виданий» - документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла)).

Отже, вказана графа повинна містити посилання на документ, за яким встановлено особу суб`єкта правопорушення, та інструкція вказує, що таким документом має бути насамперед паспорт громадянина України, а вже потім інший документ що посвідчує особу.

Водночас вказаної норми не дотримано при складанні протоколів про адміністративні правопорушення, і він складений відносно ОСОБА_2 . Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 не може бути притягнений до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, оскільки він не є суб`єктом вказаних правопорушень.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушеннь, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, а тому провадження у справі №736/1012/25 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 221, п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284, ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у адміністративній справі №736/1012/22 відносно ОСОБА_1 за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Корюківського районного суду Чернігівської області.

Суддя Т.В.Пархомчук