ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9067/25
провадження № 3/753/3903/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2025 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Монін І.В. розглянувши матеріали, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

У С Т А Н О В И В:

До Дарницького районного суду м. Києва 07 травня 2025 року з Управління патрульної поліції у м. Києві надійшли протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

З метою запобігання затягування провадження та для забезпечення найбільш об`єктивного і повного розгляду справи, справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за ст. 124 КУпАП (справа № 753/9067/25, провадження № 3/753/3903/25) об`єднано в одне провадження зі справою про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за ст. 122-4 КУпАП (справа № 753/9069/25, провадження № 3/753/3904/25). Об`єднаному провадженню присвєно номер справи № 753/9067/25, провадження № 3/753/3903/25.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 04.05.2025 серії ЕПР1 № 316780, ОСОБА_1 03.04.2025, близько 20-35 год. перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Привокзальна, керуючи транспортним засобом Ataman д.р.н. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не був уважним, не дотримався безпечного бокового інтервалу в наслідок чого здійснив наїзд на транспортний засіб Dacia д.н.з. НОМЕР_2 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 2.3. "б", п. 10.1, п. 13.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Того ж дня, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 01.05.2025 серії ЕПР1 № 316794, ОСОБА_1 03.04.2025, близько 20-35 год. перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Привокзальна, керуючи транспортним засобом Ataman д.р.н. НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП покинув місце події. Своїми діями водій ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 2.10. "а" ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення був повідомлений належним чином, завчасно до початку судового розгляду, за допомогою SMS-повідомлення. Клопотань про відкладення розгляду не подавав. Також дата судового засідання відображалась на веб-сайті Дарницького районного суду м. Києва в рубриці список справ, призначених до розгляду.

При цьому, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, ОСОБА_1 мав у розумні інтервали часу вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження.

У зв`язку з тим, що судом вживались заходи до виклику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, до суду, розгляд справи відбувся у призначений день та час за відсутності ОСОБА_1 .

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначив, що водій пасажирського автобусу Атаман д.р.н. НОМЕР_1 зачепив його автомобіль Dacia, який був припаркований на узбіччі, при цьому водій не зупинився, а поїхав далі. Він його наздогнав на зупинці транспорту, та встиг сфотографувати.

Суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступних висновків:

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п. 2.10 «а» ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

За п. 10.1 ПДР України водій перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

За п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

У відповідності до рішення від 21 липня 2011 року по справі «Коробов протии України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Отримання особою посвідчення водія та, як наслідок, набуття статусу водія як учасника дорожнього руху та права керувати транспортними засобами, одночасно є передумовою для виникнення у нього, як водія, обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність пов`язана із використанням транспортних засобів, чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави. За таких обставин, отримавши статус водія, ОСОБА_1 одночасно прийняла на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів.

На підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, суду надано:

-протоколи про адміністративні правопорушення від 04.05.2025 серії ЕПР1 № 316780, та від 01.05.2025 серії ЕПР1 № 316794, складені стосовно ОСОБА_1 з якого вбачається, що він порушив вимоги п.2.3.б, 2.10.а, 10.1, 13.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 122-4, 124 КУпАП;

-фотографіями та відеозаписом з камери зовнішнього спостереження, яка підтверджує факт події;

-схема місця ДТП.

Суддя, дотримуючись вимог ст. 252 КУпАП, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, водночас керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи протоколи про адміністративні правопорушення у сукупності із схемою місця ДТП, наявними відео та фото доказами, поясненнями потерпілого, суд вважає, що вони повністю доводять факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП.

З огляду на те, що у справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4, 124 КУпАП, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, які одночасно розглядаються одним і ти же органом (посадовою особою) стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З цих двох адміністративних правопорушень, що ставляться у провину ОСОБА_1 найбільш серйозним за санкцією статті є передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

При призначенні покарання ОСОБА_1 , суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду), яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

Враховуючи особу правопорушника, конкретні обставини вчиненого ним правопорушення, а саме: відсутність щирого каяття, яке у тому числі виразилось у поведінці під час судового розгляду, а саме ігнорування виклику до суду для розгляду справи, що певним чином характеризує його особу і свідчить про відсутність розкаяння та бажання уникнути адміністративної відповідальності, не зацікавленістю у відшкодуванні збитків потерпілому від ДТП, не усвідомлення суспільної небезпечності водій пасажирського автобусу вчиняє ДТП, не усвідомленням того, що володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди, вважаю, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді позбавленням права керувати транспортними засобами.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості правопорушника, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 23 КУпАП, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У розпорядженні суду відсутні документи, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з неї слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.124, 122-4, 283, 284 КУпАП, суддя,-

постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави, судовий збір, в розмірі 605 (шістсот п`ять гривень) грн. 60 (шістдесят) коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: І.В.МОНІН