ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.05.2025 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участі представника Закарпатської митниці Селеша О.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Скребець О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 липня 2024 року у задоволенні клопотання захисника про закриття провадження у справі відмовлено повністю.

Громадянина України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) визнано винним у порушенні митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що складає 1 159 394 (один мільйон сто п`ятдесят дев`ять тисяч триста дев`яносто чотири) грн. 41 коп. без конфіскації.

Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Відповідно до постанови та протоколу про порушення митних правил, встановлено, що 09.01.2024 на митному посту «Мукачево» Закарпатської митниці в митному режимі «експорт» згідно митної декларації (далі-МД) типу ЕК10АА 24UA10U6 від 09.01.2024 було оформлено товар: «пшениця 4 класу українського походження, врожаю 2022/2023 не для посіву, без ГМО.» Код товару згідно УКТЗЕД: . в кількості 191300 кг., вартістю 27738,50 Євро, що за курсом НБУ на момент митного оформлення складало 1159394,41 грн. Продавцем товару є ПП "ТП МЕГАТРАНС" (), покупцем товару вказано іноземне підприємство «Grandeur Company s.r.o.» (Mlynske Nivy 4962/54 Bratislava - mestska cast Ruzinov 821 0), а отримувачем італійська компанія «Mangimi Liverini S.p.A», (Via Nazionale Sannitica, 60 82037 Telese Terme (BN) REA BN-53958). Митне оформлення здійснювалось згідно з зовнішньоекономічним контрактом №20/12 від 20.12.2023, додаткової угоди №2 від 08.01.2024 до зовнішньоекономічного контракту №20/12 від 20.12.2023, рахунку-фактури №3 від 09.01.2024, накладної УМВС (СМГС) № 37945425, а також інших необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення документи, які зазначені в графі 44 МД.

Постановою Кабінету Міністрів України (далі КМ України) від 31 жовтня 2023 року №1133 «Про внесення змін до постанови КМ України від 27 грудня 2022 р. № 1466» затверджено Перелік товарів (аграрної продукції), експорт яких підлягає ліцензуванню. Згідно із даним Переліком товар: пшениця і суміш пшениці та жита (меслин) за кодом 1001 згідно УКТ ЗЕД, який оформляється на експорт підлягає ліцензуванню.

Державна митна служба України звернулася до Міністерства економіки України з проханням висловити позицію та надати роз`яснення стосовно окремих приписів постанови КМ України від 31 жовтня 2023 року №1133 «Про внесення змін до постанови КМ України від 27 грудня 2022 р. № 1466». Відповідно до роз`яснень, які надійшли на митницю листом Держмитслужби від 06.12.2023 №08-3/16-01/7/8681 і надані листом Мінекономіки від 04.12.2023 №4431-08/65920-03, експорт аграрної продукції за кодом згідно з УКТ ЗЕД 1001 99 00 00, 1005 90 00 00, 1205 10 90 00, 1205 90 00,1206 00 91 00, 1206 00 99 00 до Республіки Болгарія, Румунії, Словацької Республіки, Угорщини та Республіки Польщі підлягає ліцензуванню без виключення щодо верифікації суб`єктів відповідно до Порядку реалізації експериментального проекту з верифікації суб`єктів агропромислового комплексу в умовах воєнного стану, затвердженого постановою КМ України від 31 жовтня 2023 року №1132. Державною митною службою згаданим листом рекомендовано під час виконання митних формальностей необхідно застосовувати наведений вище підхід щодо окремих особливостей ліцензування експорту аграрної продукції.

Крім цього, відповідно до Переліку товарів (аграрної продукції), експорт яких підлягає ліцензуванню, затвердженого постановою КМ України від 27 грудня 2023 року №1402 «Про затвердження переліків товарів, експорт та імпорт яких підлягає ліцензуванню, та квот на 2024 рік» товар: пшениця і суміш пшениці та жита (меслин) за кодом: 1001, згідно УКТ ЗЕД, який оформляється на експорт підлягає ліцензуванню.

В ході подальшої перевірки управлінням боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Закарпатської митниці на адресу безпосереднього отримувача товару: італійської компанії «Mangimi Liverini S.p.A» (Via Nazionale Sannitica, 60 82037 Telese Terme (BN) REA BN-53958) направлено листа-запит № 7.7-20/7.7-20-06/14/146 від 09.01.2024, з метою підтвердження відомостей зазначених у МД 24UA10U6 від 09.01.2024 та ТСД.

17.01.2024 від італійської компанії «Mangimi Liverini S.p.A» до митниці надійшла відповідь на зазначений лист (вх. митниці № 123/14-20/17), відповідно до якого, компанія не здійснювала жодне замовлення на закупку товарів з України та додатково повідомили про те, що компанія вже двічі зазнавала спроби шахрайства.З метою з`ясування обставин експорту товару «пшениця…» 15.02.2024 Закарпатською митницею направлено проект запиту №7.7-4/7,7-20-06/26/865 до Державної митної служби України з подальшим перенаправленням до митних органів Італії та Словаччини.

21.03.2024 до Держмитслужби надійшла відповідь від митних органів Італійської Республіки відповідно до якої, в базі даних Агенції немає митних декларацій пов`язаних з італійською компанією «Mangimi Liverini S.p.A», а так само імпортних операцій, що відповідають кількостям, показаним в надісланих документах.

Відповідь від митних органів Словаччини на момент складання протоколу про ПМП не надходила.

Отже, за результатами здійсненої митницею перевірки встановлено, що в п.2 додаткової угоди №2 від 08.01.2024 до зовнішньоекономічного контракту № 20/12 від 20.12.2023 внесено неправдиві відомості про вантажоодержувача товару, а саме італійської компанії «Mangimi Liverini S.p.A», (Via Nazionale Sannitica, 60 82037 Telese Terme (BN) REA BN-53958).

Враховуючи вищевикладене, Закарпатською митницею встановлено, що додаткова угода №2 від 08.01.2024 до зовнішньоекономічного контракту № 20/12 від 20.12.2023, рахунок-фактура №3 від 09.01.2024, накладної УМВС (СМГС) № 37945425, які були подані Закарпатській митниці, є підробленими та містять неправдиві відомості щодо вантажоодержувача вищезазначеного товару.

Згідно облікової картки суб`єкта ЗЕД № 807/2015/115 від 16.02.15 (дані оновлено станом на 08.03.23), на посаді керівника ПП "ТП МЕГАТРАНС" () перебував ОСОБА_1 .Відповідно до ч.2 ст.459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

На неодноразові виклики до Закарпатської митниці директор ПП "ТП МЕГАТРАНС" ОСОБА_1 , для надання пояснень не прибув. Разом з тим, листом від 29.02.2024 №29/02 (вх. митниці № 447/14/20) від 04.03.2024 проінформував, що запит митниці є незаконним та не підлягає задоволенню.

Таким чином, директор ПП "ТП МЕГАТРАНС" ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю товару «пшениця 4 класу українського походження, врожаю 2022/2023 не для посіву, без ГМО.» в кількості 191300 кг., вартістю 27738,50 Євро, що за курсом НБУ на момент митного оформлення складало 1159394,41 грн., шляхом подання митному органу як підстави для його переміщення та митного оформлення підроблених документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача вказаного товару.

Зазначені дії органом митного контролю кваліфіковано за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України.

Не погоджуючись з даною постановою Скребець О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказує, що в діях ОСОБА_1 відсутні правопорушення передбачені вимогами ч.1 ст.483 МК України, а так само інші дії, які направлені на надання митним органам будь-якої інформації, у тому числі приховування товарів від митного оформлення. Зазначає про те, що ОСОБА_1 не є належним суб`єктом відповідальності, оскільки до митного органу звертався ФОП ОСОБА_2 , усі документи також надані митним брокером, тоді як сам ОСОБА_1 жодного документу до Закарпатської митниці не надавав, будь-яких дій щодо надання документів не здійснював.

Від захисника адвоката Кузьми- Чепурнової К.І. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,його захисників-адвокатів Скребець О.М. та Кузьми- Чепурнова К.І. неявка яких із урахуванням положень ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується те, що останні належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, а розгляд справи вже відкладався із-за неявки учасників судового процесу.

У цьому контексті, суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України», у якому зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан судового провадження. Отже, будь-яких підстав, що унеможливлюють проведення судового розгляду за відсутності учасників судового процесу, апеляційний суд не вбачає.

Заслухавши пояснення представника митниці Селеша О.Я., який заперечив щодо доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Диспозиція ч. 1 ст. 483 МК України визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відповідно ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Судом встановлено, що між ФОП ОСОБА_2 (виконавець) і ПП «ТП Мегатранс» укладався договір №03/01 на митно-брокерське обслуговування від 03.01.2024. Згідно з пунктом 3.1. цього договору клієнт надає всі необхідні для митного оформлення документи.

Апеляційний суд визнає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України правопорушення підтверджується такими доказами: протоколом про порушення митних правил №0250/30500/24 від 19.04.2024, митною декларацією типу ЕК10АА24UA84U4, митною декларацією типу ЕК10АА 24UA10U6, Invoice No. 2 від 27.12.2023, контрактом №20/12 від 20.12.2023, додатковою угодою №1 до контракту №20/12 від 20.12.2023, копією листа, адресованого директору Mangimi Liverini S.p.A. щодо очікування товару українського походження ща контрактом №20/12 від 20.12.2023, копією листа президента компанії Mangimi Liverini S.p.A., з якого вбачається, що компанія не здійснювала жодних замовлень товарів з України, запитом Держмитслужби №20548/4/7.7-1 від 21.03.2024, листом митної агенції Італії від 01.03.2024, листом Закарпатської митниці Держамитслужби України від 29.01.2024 №7.7-20/7.7.020-01/471, обліковою карткою ЗЕД, доповідною запискою б/н та б/д, адресованою начальнику Управління БК та МП Закарпатської митниці, копією договору №03/01 від 03.01.2024 на митно-брокерське обслуговування та іншими матеріалами справи.

Вказані докази, на переконання апеляційного суду, є належними, достатніми та допустимими, отримані у передбаченому законом порядку, у своїй сукупності підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для справи.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що головний державний інспектор оперативного відділу №1 управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Закарпатської митниці Коштура М.В., який склав протокол про порушення митних правил, був упереджений при проведенні перевірки та складанні процесуального документу щодо ОСОБА_1 , що в нього були підстави для обмови останнього та фальсифікації протоколу, а також про його зацікавленість у результатах розгляду справи на такі дані не вказувалось у суді першої інстанції, і не вказується в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, апеляційний суд доходить висновку, що вищевказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.

Судом першої інстанції під час розгляду справи про порушення митних правил, протокол за вчинення якого складено щодо ОСОБА_1 , дотримані вимоги матеріального та процесуального права, що обставини, за яких ОСОБА_1 порушив митні правила, у постанові судді місцевого суду зазначені правильно, кваліфікація її дій за ч. 1 ст. 483 МК України відповідає зібраним у справі, дослідженим суддею першої інстанції, наведеним у постанові й перевіреним в апеляційному суді доказам. Тому жодних підстав для висновку про необґрунтованість та незаконність оскаржуваної постанови, апеляційний суд за доводами апеляційної скарги сторони захисту не вбачає.

Апеляційний суд констатує, що відповідно до вимог ст. 486, 489 МК України, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , повно, всебічно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, дослідив у судовому засіданні наявні у справі докази, дав їм належну правову оцінку та ухвалив мотивоване, законне рішення.

Таким чином, дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483МК України кваліфіковані вірно.

При цьому доводи захисника Скребець О.М. не спростовують вищевказаних висновків суду.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а також призначене, адміністративне стягнення за його вчинення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи, та спростовують доводи викладені в апеляційній скарзі.

Судом першої інстанції наявним у справі доказам дано всебічну, повну оцінку та з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану і обставин, що пом`якшують відповідальність, правильно вирішено питання про накладення адміністративного стягнення у відповідності до санкції, зазначеного закону.

Обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у неповному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Усі доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі і наведені в ході апеляційного розгляду справи щодо незаконності судового рішення через відсутність належних та допустимих доказів, на думку апеляційного суду зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і, на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 КпАП України.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Суд апеляційної інстанції враховує практику ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 липня 2024 рокузалишити без змін.

Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Скребець О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю. Бисага