ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер №943/558/25

Провадження №3/943/346/2025

23 травня 2025 року м. Буськ

Суддя Буського районного суду Львівської області Кос І.Б., за участі секретаря судового засідання Дутки С.І., за участі адвоката Межвінського С.Д. розглянувши в приміщенні суду матеріали, які надійшли від заступника начальника відділення поліції № 2 Золочівського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , -

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

23 березня 2025 року о 09 год. 13 хв. на вулиці Петрушевича, 26 у місті Буську Золочівського району Львівської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 із явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), а від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 23 березня 2025 року о 09 год. 31 хв. на вулиці Київська, 4 у місті Буську Золочівського району Львівської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 із явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), а від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився під відеозапис, чим порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді від 11.04.2025 року вищевказані справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, об`єднані в одне провадження.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи представлений повноважним захисником адвокатом Межвінським С.Д., який в судовому засіданні заперечив винуватість свого підзахисного в скоєнні вищевказаних адміністративних правопорушень та просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки зупинки його підзахисного поліцейськими відбулися без будь-яких на те законних підстав, зважаючи, що жодних постанов про порушення ним правил дорожнього руху у матеріалах справи не має. Відтак, як вважає захисник, що ОСОБА_1 не зобов`язаний був виконувати всі наступні вимоги працівників поліції, а тому складені щодо нього процесуальні документи захисник вважає неналежними доказами вини свого підзахисного у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень за наслідками його огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, адміністративну справу щодо ОСОБА_1 розглядав поліцейський Татарин О.В., однак протокол виніс поліцейський ОСОБА_2 , який не брав участі у справі, перебуваючи у службовому автомобілі. Крім того, матеріали справи не містять доказів щодо відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Також, на думку захисника, матеріали справи не містять підстав для огляду підзахисного на стан сп`яніння, оскільки на відеозаписі події він поводився адекватно, а запах алкоголю з порожнини рота неможливо перевірити жодними доказами, а матеріали справи не містять даних щодо перевірки цієї обставини у присутності свідків. Відтак, на думку захисника, вина ОСОБА_1 у скоєнні ним вищевказаних правопорушень «поза розумним сумнівом» не доведена, а тому захисник просив на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження в справі за відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на вимоги ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до вимог п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частиною другою статті 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що діяння ОСОБА_1 містить склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:

- по епізоду (23 березня 2025 року о 09 год. 13 хв. на вулиці Петрушевича, 26 у місті Буську Золочівського району Львівської області) вина ОСОБА_1 доводиться: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №279246 від 23.03.2025, яким підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом із явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) та подальшу його відмову від проходження такого огляду на місці зупинки та в медичному закладі під відеозапис, а також письмовим направленням поліцейського Деркача О.І. від 23.03.2025, яким підтверджується факт скерування ОСОБА_1 у КНП «Буська ЦРЛ» для встановлення у нього стану алкогольного сп`яніння, від чого він відмовився. Також вина ОСОБА_1 у зазначеному адміністративному правопорушенні доводиться долученими до протоколу матеріалами відеофіксації правопорушення (диск DVD-R), із якого убачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 на вул. Петрушевича у місті Буську Золочівського району Львівської області, який поліцейські на службовому автомобілі зупинили через те, що останній під час зміни напрямку свого руху не увімкнув покажчика повороту, чого ОСОБА_1 у ході розмови із працівниками поліції не заперечував. Окрім того, як убачається із дослідженого відеозапису події, що поліцейський у ході спілкування із ОСОБА_1 почув від нього запах алкоголю із порожнини рота, чого ОСОБА_1 також не заперечував, після чого запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер», від чого ОСОБА_1 категорично відмовився. Після цього, поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти такий огляд у медичному закладі, від чого останній також відмовився, внаслідок чого поліцейським складено щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також відсторонено його від керування транспортним засобом, повідомивши про таке відсторонення ОСОБА_1 та вказавши про необхідність пошуку ним «тверезого водія»;

- по епізоду (23 березня 2025 року о 09 год. 31 хв. на вулиці Київська, 4 у місті Буську Золочівського району Львівської області) вина ОСОБА_1 доводиться: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР №279263 від 23.03.2025, яким підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом із явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) та подальшу його відмову від проходження такого огляду на місці зупинки та в медичному закладі під відеозапис, а також письмовим направленням поліцейського Маєвського В.В. від 23.03.2025, яким підтверджується факт скерування ОСОБА_1 у КНП «Буська ЦРЛ» для встановлення у нього стану алкогольного сп`яніння, від чого він відмовився. Також вина ОСОБА_1 у зазначеному адміністративному правопорушенні доводиться долученими до протоколу матеріалами відеофіксації правопорушення (диск DVD-R), із якого убачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 на вул. Київська у місті Буську Золочівського району Львівської області, який поліцейські на службовому автомобілі зупинили через отриману інформацію про можливе керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чого ОСОБА_1 жодного разу не заперечував, а також працівником поліції виявлено в нього ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема: «запах алкоголю з порожнини рота», проти чого ОСОБА_1 також не заперечував, а на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер» водій ОСОБА_1 не погодився, повідомивши про свою відмову від такого огляду. Після цього, поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти такий огляд у медичному закладі, від чого останній також відмовився, внаслідок чого поліцейським складено щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також відсторонено його від керування транспортним засобом під відеозапис.

За таких обставин, суд вважає безпідставними доводи захисника Межвінського С.Д. про незаконність та безпідставність зупинок працівниками поліції водія ОСОБА_1 , відсутність доказів про відсторонення його від керування транспортним засобом, а також про відсутність підстав для огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки такі доводи повністю спростовуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами відеозапису подій від 23.03.2025.

Крім того, суд вважає помилковими доводи захисника про те, що запах алкоголю з порожнини рота неможливо перевірити жодними доказами та відсутність у матеріалах справи даних щодо перевірки цієї обставини у присутності свідків, оскільки частиною другою статті 266 КУпАП передбачено, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, матеріали яких обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення, що й було зроблено поліцейськими в цій справі. Натомість, у поліцейських не було жодних правових підстав для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у присутності свідків, зважаючи на застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису під час проведення такого огляду, матеріали яких долучені до адміністративних протоколів.

Більше того, на думку суду, доводи сторони захисту в цій частині спростовуються також і тим, що ОСОБА_1 на місці події жодним чином не заперечував підстав його зупинки працівниками поліції, не спростовував виявлених у нього ознак алкогольного сп`яніння, а саме «запаху алкоголю з порожнини рота», що є ознакою алкогольного сп`яніння згідно абзацу першого пункту 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015, та яка в силу вимог пункту 1 Розділу ІІ цієї Інструкції є підставою для проведення поліцейським огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів.

Крім того, суд вважає помилковими покликання сторони захисту, як на підставу закриття провадження у справі, зокрема про те, що адміністративну справу щодо ОСОБА_1 розглядав поліцейський Татарин О.В., однак протокол виніс поліцейський Маєвський В.В., який не брав участі у справі, оскільки розгляд справи щодо ОСОБА_1 за статтею 130 КУпАП здійснюється судом, а не поліцейськими, які уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначені статтею 255 цього Кодексу, і на яких ч. 2 ст. 251 КУпАП покладено обов`язок з приводу збирання доказів у справах про адміністративні правопорушення, що мало місце у даній справі.

Інші доводи захисника Межвінського С.Д., на думку суду, не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та мають формальний характер, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, судом не встановлено.

Відтак, досліджені та перевірені вищенаведеними доказами обставини, які у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011).

Крім того, слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Відповідно до частини другої статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Отже, із представлених вище доказів, які у своїй сукупності є логічними та послідовними, об`єктивно убачається те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, а його вина в їх скоєнні повністю доведена та підтверджена належними і достовірними доказами, а тому його слід визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння із використанням технічних засобів відеозапису.

Обставини, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративні правопорушення, у відповідності до вимог ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.

Таким чином, ураховуючи характер вчинених адміністративних правопорушень, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність особи, суд вважає, що з метою виправлення правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, ОСОБА_1 слід призначити, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, оскільки відносно правопорушника винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, відтак у відповідності до вимог ст. 40-1 КУпАП, особою на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на користь держави, що відповідає положенню ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 7, 33, 34, 35, 36, 40-1, 130, 245, 251, 255, 266, 268, 279, 280, 283, 284, 288, 300-1, 300-2, 307, 308 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП України та призначити йому на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) в дохід держави із позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, у разі оскарження - після залишення скарги без задоволення.

Повний текст постанови складено: 26.05.2025 року.

Суддя І. Б. Кос