Житомирський апеляційний суд
Справа №286/4211/24 Головуючий у 1-й інст. Кулініч Я. В.
Номер провадження №33/4805/318/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Овруцького районного суду Житомирської області від 10 січня 2025 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Овруцького районного суду Житомирської області від 10 січня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 07.11.2024 о 15 год 38 хв гр. ОСОБА_1 в м.Овруч по вул.Ващука, керував автомобілем Опель Інсігніа, державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а) ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. В обґрунтування апеляційної скарги вказав, що суд першої інстанції не надав йому можливості повністю навести свої доводи, не звернув уваги на надані ним докази, не врахував ту обставину, що він є особою з інвалідністю другої групи, алкогольні напої не вживає, натомість приймає спиртовмісні ліки від хвороби серця. В той день, він їхав до лікарні у зв`язку з необхідністю звернення за медичною допомогою. Загальний стан його був поганий, тому й можливо працівники поліції помітили, що він їхав нерівно. На його думку, протокол про адміністративне правопорушення, відеозапис та матеріали справи не містять належних доказів правомірності його зупинки та вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення. Звернув увагу на допущені працівниками поліції порушення порядку огляду на стан сп`яніння і оформлення адміністративних матеріалів. Зокрема, зауважив, що йому не було роз`яснено суті правопорушення, наслідків відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, не надано направлення на проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Вказав на можливість похибки результатів спеціального технічного засобу у зв`язку з порушенням порядку використання приладу та мундштуків. Послався на не відсторонення його від керування автомобілем у встановлений законом спосіб. Також зазначив про незаконність постанови про накладення на нього адміністративного стягнення за порушення ПДР, оскільки така в його присутності не складалась, копія йому не вручалась. Просив скасувати таку постанову. Окремо звернув увагу, що будучи особою похилого віку з інвалідністю ІІ групи, сплатити накладений на нього штраф він не в змозі, оскільки виплати, які він отримує від держави, витрачаються на лікування.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використання спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні положення містяться у п.п.6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення ним п.2.9 а) Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.

Як правильно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №168281 від 07.11.2024, згідно якого, ОСОБА_1 07.11.2024 о 15 год 38 хв в м.Овруч по вул.Ващука, керував автомобілем Опель Інсігніа державний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд проводився за допомогою Газоаналізатора алкотестер Драгер 6820 (а.с.2); роздруківкою приладу Drager Alcotest 6820 (тест №315) з результатом 1,53 проміле, з яким ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його підпис (а.с.4); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, незв`язна мова) та за результатами огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння проба позитивна 1,53 проміле (а.с.10); направленням до закладу охорони здоров`я на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с.8); розписками про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП та, про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу (а.с.3, 11); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3431280 від 07.11.2024 про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП (а.с.7); розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом (а.с.12); свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 16.10.2024 віл 12-01/5672 (а.с.9); диском з відеозаписами фіксації обставин події (а.с.13).

Протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду та роздруківка з результатами тестування спеціальним засобом «Drager Alcotest 6820» підписані ОСОБА_1 без будь-яких зауважень.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності і взаємозв`язку та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Доводами апеляційної скарги висновків суду не спростовано. Матеріалами справи об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

Як вбачається з долученого до справи відеозапису, ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alcotest 6820, який показав позитивну пробу 1,53 проміле. Незгоди з результатом огляду не виказував. Водію роз`яснені права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суть інкримінованого йому правопорушення, а також ознайомлено зі складеними відносно нього процесуальними документами: протоколом про адміністративне правопорушення та постановою про накладення адміністративного стягнення за порушення ПДР.

Відеозаписом підтверджено, що під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та оформлення відносно нього адміністративних матеріалів працівниками поліції не допущено порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, ст.ст.256, 266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання такого огляду недійсним, а складених процесуальних документів - недопустимими доказами.

Слід також зазначити, що лише у разі незгоди особи, яка керує транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатом, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я. Оскільки незгоди з результатом огляду, проведеного поліцейським з використанням спеціального технічного засобу на місці зупинки, ОСОБА_1 не висловлював, доводи апеляційної скарги останнього про те, що працівники поліції не направили його до закладу охорони здоров`я не можуть бути підставою для визнання огляду недійсним.

Сумніви ОСОБА_1 щодо достовірності отриманого за допомогою спеціального технічного засобу результату огляду з посиланням на неправильну експлуатацію приладу, застосування неоригінального мундштука, порушення роботи приладу, тощо є необґрунтованими та не виходять за межі припущень. Як вбачається з наявного у матеріалах справи свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 16.10.2024 від 12-01/5672, за допомогою якого проводився огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 , строки технічного обслуговування приладу не сплинули, свідоцтво чинне до 16.10.2025. Доказів того, що температурні показники вплинули на результат вимірювання, апелянт не надав, а тому наведені ним доводи є безпідставними. Твердження ОСОБА_1 про порушення герметичності упаковки мундштука беззаперечно спростовуються відеозаписом, відповідно до якого водій самостійно розпаковував мундштук. Відтак, підстави для визнання результату огляду недійсним відсутні.

Доводи ОСОБА_1 про те, що стан сп`яніння був спричинений виключно прийомом лікарських засобів на спиртовій основі, є необґрунтованими та спростовуються наявними у справі доказами, зокрема відеозаписом, на якому зафіксовано його визнання факту вживання пива. Також, закон не розрізняє джерело походження алкоголю в організмі водія, а тому сам факт перебування в стані сп`яніння, підтверджений результатами огляду, свідчить про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 була обумовлена порушенням водієм Правил дорожнього руху, про що останнього було проінформовано працівниками поліції та притягнуто до адміністративної відповідальності згідно постанови ЕНА №3431280 від 07.11.2024. Як вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 було ознайомлено зі змістом даної постанови, яку останній підписав без будь-яких зауважень, а тому доводи про протилежне не узгоджуються з встановленими обставинами справи. Слід зауважити, що розгляд питання про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ЕНА №3431280 від 07.11.2024 відповідно до ст.294 КУпАП не належить до повноважень Житомирського апеляційного суду.

Також, є безпідставними доводи апеляційної скарги щодо невідсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, оскільки дані обставини спростовується відеозаписом та підписаною ним розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом. Крім того, законодавством не передбачено обов`язкового тимчасового затримання транспортного засобу під час відсторонення особи від керування транспортним засобом.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінуємого йому правопорушення, а також не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Накладене судом стягнення відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною і закон в даному випадку не передбачає процесуальної можливості пом`якшити призначене адміністративне стягнення незалежно від наведених ОСОБА_1 обставин.

Надана ОСОБА_2 для огляду в суді апеляційної інстанції виписка щодо його стану здоров`я не спростовує обставин об`єктивно встановлених судом першої інстанції.

При розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

В той же час, з оскаржуваної постанови вбачається, що з ОСОБА_1 на користь держави постановлено стягнути судовий збір в сумі 605,60 грн, хоча останній відповідно до копії довідки Овруцької міжрайонної МСЕК від 03.08.2021, є особою з інвалідністю другої групи (а.с.20), а тому, на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору.

У відповідності до п.4 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

Отже, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову суду першої інстанції змінити в частині стягнення судового збору.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Овруцького районного суду Житомирської області від 10 січня 2025 року змінити, виключивши з резолютивної частини вказівку суду про стягнення з ОСОБА_1 судового збору на користь держави в сумі 605,60 грн.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич