Справа № 404/2671/25
Номер провадження 3/404/905/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року суддя Фортечний районний суд м. Кропивницького Куценко Олександр Володимирович, за участю захисника Осєтрова В.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Кіровоградській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №272859 від 16.03.2025 року, вбачається, що ОСОБА_1 16.03.2025 року о 01 год. 40 хв., керував транспортним засобом Ваз 21093, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Кропивницькому по вул. Кременчутська, 48, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці та запах алкоголю з порожнини рота. На вимогу поліцейських пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку в спеціальному медичному закладі водій відмовився. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з водій відмовився. Чим порушено вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час розгляду матеріалів в суді ОСОБА_1 вину в інкримінованому правопорушенні не визнає повністю, пояснив, що його безпідставно було зупинено працівниками поліції, в ході спілкування запропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Не роз`яснили його права, не роз`яснили наслідки відмови від проходження освідування, не надали права на захист. Просив відмовити в притягненні його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за відсутності в його діях вказаного адміністративного правопорушення.

Захисник Осєтров В.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 підтримав позицію підзахисного, додатково зазначивши, що працівниками поліції було грубо порушено процедуру проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка визначена у ст. 266 КУпАП. Працівниками поліції, якими було складено протокол відносно громадянина ОСОБА_1 істотно порушено процесуальні права останнього, і в першу чергу право на захист. Просив відмовити в притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення, доводи захисника-адвоката, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 272859 від 16.03.2025 року (а.с.1); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.2); направлення (а.с.3); довідку про отримання посвідчення водія (а.с.4), відеозапис події (а.с.5).

Дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та докази, надані до суду, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, зважаючи на таке.

Виходячи з обставин справи, ОСОБА_1 ставляться у провину згідно з ч.1 ст.130 КУпАП дії щодо відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до вимог частин 2, 3 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з п.п.2, 3 «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п.п.3, 6, 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою Кабінету міністрів України №1103 від 17.12.2008 року, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Наведене повністю узгоджується із положеннями пунктів 6-7 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року, якими передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), пунктом 2 ч.1 ст. 32 Закону № 580-VIII вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

У випадку, якщо поліцейський належним чином не зафіксував факту порушення особою Правил дорожнього руху, вимоги відповідної посадової особи про пред`явлення водієм документів, є неправомірними.

Наведена правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 15.03.2019 року по справі № 686/11314/17 та від 22.10.2019 року по справі № 161/7068/16-а.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ вимога справедливості судового розгляду включає дослідження способу, у який було отримано та представлено докази; завдання Суду, серед іншого, установити, чи провадження в цілому, включно зі способом отримання і представлення доказів, було справедливим у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції («Домбо Беєер B. V. проти Нідерландів» (Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands), заява №14448/88, п. 31). ЄСПЛ також неодноразово наголошував на тому, що сторона у справі повинна мати можливість ознайомитись із доказами у суді, коментувати їх та достовірність у належній формі у встановлений час.

В рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року, ЄСПЛ визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом. В рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

В контексті зазначеного суддя звертає увагу, що Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП. З урахуванням презумпції невинуватості особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Однак, заперечення обставин і фактів, які є предметом судового розгляду у справі про адміністративне правопорушення, в даному випадку суд розцінює як обраний спосіб захисту. За таких обставин аргументи особи належить підтверджувати належними і допустимими доказами. Суд при розгляді справи із додержанням засад об`єктивності та неупередженості може вживати заходів для витребовування доказів, якщо існують перешкоди для їх надання особою.

Докази, які безпосередньо досліджені судом та є об`єктивними, вказують на те, що працівниками поліції не дотримано вимог ч.3 ст.266 КУпАП у вказаній справі.

Окремої оцінки потребує також причина зупинки інспектором поліції водія ОСОБА_1 . Як вбачається з доданого до протоколу відеозапису працівники поліції зупинили транспортний засіб під його керуванням, але причину зупинки останньому не пояснили.

Разом з тим, свобода пересування є конституційним правом кожної людини, котра законно перебуває на території України (ст. 33 Конституції України), тому зупинка автомобіля повинна відбуватись на підставах та в порядку, передбачених Законом України «Про національну поліцію» та ПДР України.

Тобто, під час зупинки транспортного засобу поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки (ч.2 ст.35 Закону України «Про національну поліцію»). Безпідставна зупинка автомобіля є незаконною.

В матеріалах справи відсутні жодні докази порушення водієм правил дорожнього руху та наявності у водія ознак наркотичного сп`яніння.

Відсутня задокументована або збережена на матеріальних носіях чи відображена в електронному вигляді будь-яка інформація про наявність підстав для зупинки транспортного засобу.

Поліцейськими, в порушення вимог чинного законодавства ОСОБА_1 не було роз`яснено права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП одразу перед пропозицією пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, чим порушено право особи на захист. Тим паче на відео чітко зафіксовано, як ОСОБА_1 телефонував своєму адвокатові, та бажав його присутності, однак працівниками поліції дане клопотання особи було проігнороване, чим грубо порушено його право на захист.

Крім того, не повідомлено ОСОБА_1 про проведення відеозапису та на який пристрій вона здійснюється, що, як зазначив Верховний Суд у постанові від 17 липня 2019 року в справі № 524/832/17 є порушенням вимог діючого законодавства з боку працівників поліції.

Докази, які безпосередньо досліджені судом та є об`єктивними, вказують на те, що працівниками поліції не дотримано вимог ч.3 ст.266 КУпАП у вказаній справі.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

За викладених обставин суд вважає вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.247 п.1, 283-285, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Фортечний районний суд м. Кропивницького.

Суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького О. В. Куценко