Справа № 303/7926/24
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/818/24 за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.10.2024.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 026459 від 21.09.2024 та постанови судді від 16.10.2024 вбачається, що 03.08.2024 о 18 год 41 хв на автодорозі Київ - Чоп, село Нагірне, ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом марки «Mersedes-Benz Actros 1845», д.н.з. НОМЕР_1 із причіпом марки «Koegel SN24», д.н.з. НОМЕР_2 , у порушення вимог пункту 14. 6 «а» Правил дорожнього руху України, не обрав безпечну швидкість руху та не впорався з керуванням, внаслідок чого причіп допустив виїзд на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з транспортним засобом марки «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_3 , в результаті чого є потерпілі та транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_1 просить постанову суду від 16.10.2024 скасувати та призначити ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами. Вважає, що накладене на ОСОБА_3 стягнення є занадто м`яким, оскільки останній не визнавав свою вину на місці події, не вибачився перед ним, ігнорував виклики до органу поліції та не з`явився і до суду першої інстанції, а також не намагався відшкодувати йому завдані збитки. При цьому, зазначає, що суд безпідставно визнав обставиною, що пом`якшує відповідальність, щире каяття, оскільки така обставина не знаходить свого підтвердження. Вказані вище обставини у сукупності з обставинами, за яких вчинено правопорушення, свідчать про необхідність призначення ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_1 , на розгляд справи щодо ОСОБА_3 не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли, відомостей про поважність причин неявки не надали. Останні повідомлені за допомогою смс-повідомлення, що підтверджується відповідними довідками, а ОСОБА_3 і поштовим

-2-

зв`язком. При цьому, за змістом ст. 294 КУпАП участь особи, яка притягується до відповідальності, чи потерпілого, в апеляційному розгляді справи, не є обов`язковою. Тому, враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. 268, 269 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до вимог ст. 251, 252 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Cуд першої інстанції всебічно й повно дослідивши матеріали справи, вірно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки останній 03.08.2024 о 18 год 41 хв на автодорозі Київ - Чоп, село Нагірне, керуючи транспортним засобом марки «Mersedes-Benz Actros 1845», д.н.з. НОМЕР_1 із причіпом марки «Koegel SN24», д.н.з. НОМЕР_2 , у порушення вимог пункту 14. 6 «а» Правил дорожнього руху України, не обрав безпечну швидкість руху та не впорався з керуванням, внаслідок чого причіп допустив виїзд на смугу зустрічного руху, де зіткнувся з транспортним засобом марки «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_3 , в результаті чого є потерпілі та транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Порушення ОСОБА_3 вимог п. 14.6 «а» Правил дорожнього руху України підтверджується як протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 026459 від 21.09.2024, так і даними схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.08.2024, рапортами працівників поліції від 03.08.2024, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 113 від 03.08.2024, та іншими матеріалами справи.

-3-

При розгляді справи про адміністративне правопорушення цим доказам суд дав належну оцінку та вірно кваліфікував дії ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП, що останнім і не оспорюється.

Доводи апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_3 призначено занадто м`яке адміністративне стягнення, апеляційний визнає неспроможними з огляду на таке.

Згідно ст. 23, 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність та враховується мета адміністративного стягнення, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 24 КУпАП зазначено, що обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: 1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; 3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; 4) вчинення правопорушення неповнолітнім; 5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року. Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Обставини, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, є проявом принципу індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Накладаючи адміністративне стягнення відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, ставлення до вчиненого, обставину, що пом`якшує відповідальність щире каяття, та відсутність обставин, які обтяжують відповідальність.

Тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції застосував до ОСОБА_3 стягнення у виді штрафу, яке, в даному випадку, є справедливим і такими, що відповідає балансу відповідності між адміністративним проступком та застосованою за це мірою відповідальності.

Погоджуючись із висновками суду першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення, апеляційний суд звертає увагу на те, що факт вчинення ОСОБА_3 дорожньо-транспортної пригоди ним не заперечується, що в свою чергу дає підстави вважати, що він визнає свою вину та кається у вчиненому.

При цьому, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_3 раніше притягувався до адміністративної відповідальності, у тому числі за порушення Правил дорожнього руху України, а також відсутні дані, які б характеризували ОСОБА_3 з негативної сторони, та обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_3

-4-

Апеляційний суд не бере до уваги твердження потерпілого ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_3 не визнавав свою вину на місці події, не вибачився перед ним, ігнорував виклики до органу поліції та не з`явився і до суду першої інстанції, а також не намагався відшкодувати йому завдані збитки. При цьому, апеляційний суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували наведені потерпілим обставини. Не додано таких доказів і потерпілим до апеляційної скарги.

Із урахуванням наведеного, безпідставними і такими, що не дають підстав для призначення ОСОБА_3 найбільш суворого адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобами і доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно визнав обставиною, що пом`якшує відповідальність, щире каяття, оскільки така обставина не знаходить свого підтвердження.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення у виді штрафу є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчиненням ним нових адміністративних правопорушень, а відтак і справедливим, а позбавлення права керування транспортними засобами може позбавити його джерела доходу з використанням транспортного засобу та, відповідно, поставити його та членів його сім`ї у скрутне становище.

Між тим, відхиляючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на положення ст. 294 КУпАП, зміст яких свідчить про те, що у разі зміни апеляційним судом постанови суду першої інстанції в частині накладення стягнення, в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів обґрунтованість накладеного на ОСОБА_3 адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни немає, а тому апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що потерпілим не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, у тому числі в частині накладення адміністративного стягнення, та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.10.2024, щодо ОСОБА_4 , - без зміни.

Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя