Справа № 645/1569/25
Провадження № 3/645/505/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Шевченко Г.С.,

за участю: секретаря судового засідання - Пастушенко К.Р.,

захисника ОСОБА_1 - адвоката Стрижака С.В. (дистанційно, в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який, зі слів, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1№256315 від 25.02.2025 року, 25.02.2025 р. о 19:06 год. водій ОСОБА_1 за адресою: м. Харків, вул. Немишлянська, буд.49, керував автомобілем «BMW 525», н/з НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ у лікаря нарколога, водій відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

27.05.2025 року від захисника ОСОБА_1 адвоката Стрижака С.В. надійшло клопотання про закриття провадження у справі, в обґрунтування якого останній зазначив, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 керував у зазначений у протоколі час транспортним засобом. Так, матеріали справи містять відео, яким зафіксовано рух транспортного засобу, у керуванні яким обвинувачується ОСОБА_1 , яке містить лише короткий фрагмент обставин зупинки ТЗ, та не містить: фрагменту, на якому видно, що за кермом був саме ОСОБА_1 ; з відеозапису не видно номеру ТЗ, який переслідує та зупиняє патрульна поліція; не зафіксовано порушення ПДР (навіть на вимоги ОСОБА_1 повідомити причини, з яких від нього вимагають проходження огляд, поліцейським не названо взагалі будь-яких підстав зупинки ТЗ). У свою чергу листом від 13.05.2025 № 5505/41/14/02-2025 Департамент патрульної поліції в Харківській області повідомив, що у Департаменту відсутня інформація щодо закріплення за службовим транспортним засобом поліцейських, які складали відносно ОСОБА_1 протокол відеореєстратора. Таким чином, наданий патрульною поліцією відеозапис факту руху ТЗ ОСОБА_1 здійснено фактично на власний мобільний телефон поліцейського, не може бути належним доказом у справі. Окрім того, захисник посилається на безпідставну зупинку ТЗ ОСОБА_1 , що свідчить про відсутність підстав для виконання вимог поліції. Так, поліцейський із самого початку спілкування з ОСОБА_1 взагалі не проінформував його про підстави вимагати перевірку документів. Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що ОСОБА_1 допустив будь-які порушення ПДР, за які його слід було зупинити, у зв`язку із чим всі наступні вимоги працівників поліції ОСОБА_1 не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також захисник вказує, що адміністративний матеріал не містить відомостей щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування ТЗ. Таким чином, оскільки у матеріалах справи відсутні належні дані, які б свідчили про відсторонення ОСОБА_1 як водія від керування транспортним засобом, а також відсутні докази того, що транспортний засіб передавався іншій особі та вилучався відповідно до ст. 265-2 КУпАП, що у свою чергу чітко зафіксовано на відео, згідно якого патрульні, склавши протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП самоусунулись від своїх службових обов`язків та залишили водія біля автомобіля, таке дає обґрунтовані підстави стверджувати, що ОСОБА_1 дійсно не перебував у стані будь-якого сп`яніння, про що достовірно знали поліцейські. З огляду на викладене, захисник вважає, що працівником поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , не надано суду належних та достовірних достатніх доказів у підтвердження того, що останній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Стрижак С.В. просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Надав пояснення, аналогічні викладеним раніше.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Згідно ст.ст 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, п.2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За невиконання вимог пункту 2.5 ПДР України, передбачена відповідальність ст.130 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Згідно ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року (Інструкція).

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 4 розділу І Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

- наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Із аналізу наведених норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення.

Оскільки поліцейським було виявлено у ОСОБА_1 виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тобто встановлено ознаки наркотичного сп`яніння, а тому відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України ОСОБА_1 на вимогу поліцейського повинен був пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

На місці зупинки працівником поліції було складено направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом не встановлено порушень працівниками поліції при огляді на стан наркотичного сп`яніння вимог ст. 266 КУпАП, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому вищевказане направлення є дійсними та береться судом до уваги.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису, долученого до матеріалів справи, встановлено, що працівниками поліції зупинено автомобіль марки «BMW 525», н/з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . На питання ОСОБА_1 щодо причини зупинки, поліцейський повідомив, що ОСОБА_1 їхав дрифтуючи. ОСОБА_1 пояснив, що він випадково сильніше натиснув на газ і його занесло, оскільки було слизько, а колеса на його автомобілі стоять неправильні. Під час спілкування з водієм поліцейським було виявлено у ОСОБА_1 виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, у зв`язку із чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, однак ОСОБА_1 відмовився проходити огляд у медичному закладі, посилаючись на те, що на нього вже складали протоколи за ст. 130 КУпАП. Наразі один судовий процес триває, а по іншій справі двоє поліцейських за це вже звільнені, тому порекомендував працівникам поліції скористатися порадою мера міста, викладеною у листі (який він попередньо показав поліцейському), та залишити його у спокої. Під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП поліцейським було повідомлено ОСОБА_1 про те, що він відсторонений від керування транспортним засобом. У свою чергу, ОСОБА_1 відповів, що може піти звідти пішки.

Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність відеозапису ОСОБА_1 та його захисником не надано.

Доводи захисника про те, що відеозапис, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, є неналежним доказом у справі, суд вважає безпідставними, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 40 Закону України «Про національну поліції» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та відповідно до положень статей 251, 252 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суд акцентує увагу, що перебуваючи в площині адміністративного процесу, ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу, пояснив поліцейським обставини свого керування, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Доводи захисника про те, що матеріали справи не містять відомостей про законність зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 спростовуються вищевказаним відеозаписом.

Крім того, усупереч доводам захисника, підстава зупинки транспортного засобу не є предметом доказування у справі за ст. 130 КУпАП, оскільки ці обставини не мають значення для правильного вирішення справи та встановлення факту керування особою транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння. Вимога поліцейського про проходження водієм в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, пов`язується лише з наявністю ознак такого сп`яніння у водія, а не з встановленням підстав для зупинки транспортного засобу.

Поряд з цим, належить взяти до уваги те, що відповідно до ст. 267 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

Однак, матеріали справи не містять даних про те, що дії службової особи, яка складала протокол та фіксувала правопорушення, в порядку передбаченому чинним законодавством були оскаржені в порядку ст. 267 КУпАП. Отже, твердження захисника, щодо неправомірності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності та є суб`єктивними, оскільки незаконність їх дій не встановлена будь-якими судовим рішенням або висновком компетентного органу.

Щодо доводів захисника про те, що оскільки ОСОБА_1 не допускав будь-яких порушень ПДР, за які його слід було зупинити, тому всі наступні вимоги працівників поліції він не був зобов`язаний виконувати, слід зазначити наступне. Причини, з яких ОСОБА_1 відмовився виконувати вимогу поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння, правового значення для розгляду цієї справи не мають, оскільки, відповідно до пункту 2.5 ПДР України та абзацу 3 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух», він був зобов`язаний виконати таку вимогу працівника поліції незалежно від його згоди чи не згоди з діями поліції.

Суд враховує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів безумовні додаткові обов`язки пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку огляд для визначення стану сп`яніння.

Ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для вимоги про проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, викладені поліцейськими у протоколі про адміністративне правопорушення та направленні на огляд з метою виявлення стану сп`яніння.

Суд зважає на те, що підставою для висунення вимоги ОСОБА_1 про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані наркотичного сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи, передбачених п. 4 розділу І Інструкції, ознак наркотичного сп`яніння.

Відмовляючись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративне правопорушення.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом, оскільки з відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що водія було повідомлено, що працівниками поліції буде складено протокол про адміністративне правопорушення, після чого повідомлено, що автомобіль залишається на місці зупинки без порушень ПДР та ОСОБА_1 відсторонено від керування транспортними засобами та наголошено водієві, щоб він нікуди не їхав, з чим він погодився.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.

Зміст відеозапису, долученого до матеріалів справи є логічним, послідовним, а тому суд вважає, що зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та об`єктивно підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена та підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№256315 від 25.02.2025, до складення якого свідки не залучалися, велася безперервна відеофіксація; рапортом інспектора УПП в Х/о ДПП, відеозаписом нагрудної камери поліцейського, направленням на огляд від 25.02.2025.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (стаття 23 КУпАП).

Згідно вимог ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини.

Відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП обставин, що пом`якшують чи обтяжують адміністративну відповідальність, під час судового розгляду не встановлено.

За обліковими даними ІПНП ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_3 від 22.04.2015 р., що підтверджується довідкою за підписом інспектора ВАП Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для ОСОБА_1 є адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП.

Згідно положенням статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 24, 33-35, 40-1, ч. 1 ст. 130, п. 4 ч. 1 ст. 213, ст.ст. 221, 256, 268, 283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 Стрижака С.В. про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - відмовити.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про накладення штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з моменту її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Повна постанова складена 30.05.2025 р.

Суддя Г. С. Шевченко