Справа № 756/6366/25
Провадження № 3/756/2576/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Ткач М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

УСТАНОВИВ:

Згідно із протоколу про адміністративне правопорушення № 770 від 26.02.2025, при проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «САНДОЗ УКРАЇНА» (), юридична адреса: м. Київ, просп. Степана Бандери, буд. 28-А, корп. Г, встановлено, що начальник служби фінансової звітності та обліку ТОВ «САНДОЗ УКРАЇНА» ОСОБА_1 вчинила правопорушення: ведення податкового обліку з порушеннями встановленими в акті перевірки від 26.02.2025 №16305/Ж5/26-15-07-04-03/38419586 ТОВ «САНДОЗ УКРАЇНА», а саме, вимог п.200.1, п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, зі змінами та доповненнями, в результаті чого відмовлено у бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1 декларації) за грудень 2024 року у розмірі 50 706 378 гривень, що відображено в акті перевірки №16305/Ж5/26-15-07-04-03/38419586 від 26.02.2025.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

У судове засідання з`явився захисник ОСОБА_1 - адвокат Мисів А.А., який надав клопотання про закриття адміністративного провадження з підстав, викладених у клопотанні. При цьому, серед іншого, зазначив, що ТОВ «САНДОЗ УКРАЇНА», не погодившись з висновками Акта-перевірки, розпочало процедуру його оскарження. Рішенням ДПС України від 18.04.2025 строк розгляду скарги продовжено до 08.06.2025 включно, відтак процес адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення триває, а сума грошового зобов`язання, визначена у ньому, є неузгодженою.

Заслухавши учасника судового процесу, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його чиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, наявність яких характеризує діяння як адміністративне правопорушення (проступок). За допомоги такої характеристики, як склад адміністративного правопорушення, є можливість отримати його загальну характеристику. Ознаками адміністративного правопорушення є: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; суб`єктивна сторона. Лише у разі наявності всіх складових адміністративного правопорушення можна стверджувати про наявність в діях особи складу того чи іншого адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 163-1 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає у випадку відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Згідно із положень ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвища викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи, суд не має права у будь-який спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України.

Враховуючи правову позицію ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), суддя не має права взяти на себе функції сторони обвинувачення, змінити обсяг інкримінованого правопорушення, усунути певні розбіжності та неточності, які мають місце в протоколі про адміністративне правопорушення, самостійно відшукувати докази винуватості особи, що становило б порушення ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Водночас у складеному щодо ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, у чому конкретно полягає порушення нею встановленого порядку ведення податкового обліку, а посилання на норми Податкового кодексу України не розкриває суті конкретного правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 .

Також, слід зазначити, що відповідно до п.14.1.7 Податкового кодексу України оскарження рішень контролюючих органів - оскарження платником податку податкового повідомлення - рішення про визначення сум грошового зобов`язання платника податків або будь-якого рішення контролюючого органу в порядку і строки, які встановлені цим Кодексом за процедурами адміністративного оскарження, або в судовому порядку.

Згідно з п.54.3.2. п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, зокрема, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Зі змісту п.54.5 ст.54 Податкового кодексу України вбачається, що якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з п.55.1 ст.55 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.

Пунктом 56.15 ст.56 Податкового кодексу України визначено, що скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Зі змісту п. 56.17.5 та п. 56.18 ст.56 Податкового кодексу України вбачається, що день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.03.2025 ТОВ «САНДОЗ УКРАЇНА» до Головного управління ДПС у м. Києві подано заперечення на Акт від 26.02.2025 №16305/Ж5/26-15-07-04-03/38419586.

Відповідно до відповіді Головного управління ДПС у м. Києві від 26.03.2025 №7886/Ж12/26-15-07-04-03-05, за результатами розгляду заперечення ТОВ «САНДОЗ УКРАЇНА» від 11.03.2025 №422/2025 до акта перевірки від 26.02.2025 №16305/Ж5/26-15-07-04-03/38419586 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «САНДОЗ УКРАЇНА» з метою достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за грудень 2024 року» залишено без змін, а заперечення - без задоволення. Повідомлено, що податкове повідомлення-рішення буде прийнято відповідно до ст. 86 Кодексу.

02.04.2025 Головним управлінням ДПС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення №4.

08.04.2025 ТОВ «САНДОЗ УКРАЇНА», не погоджуючись з висновками Акта перевірки від 26.02.2025 №16305/Ж5/26-15-07-04-03/38419586, податкового повідомлення-рішення №4 від 02.04.2025, звернулось Державної податкової служби України зі скаргою на податкове повідомлення-рішення №4 від 02.04.2025.

Рішенням Державної податкової служби України від 18.04.2025 №11051/6/99-00-06-01-03-06 від 18.04.2025, для з`ясування обставин справи, керуючись пунктом 56.9 статті 56 Податкового кодексу України, вирішено продовжити строк розгляду скарги до 08.06.2025 (включно).

Таким чином, на час розгляду справи в суді грошове зобов`язання за рішенням контролюючого органу залишається неузгодженим.

Вказане свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, що згідно п.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 163-1, 247, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя М.М. Ткач