13.05.2025 Справа № 756/5396/25
№ 756/2315/25
№ 3/756/5396/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

13 травня 2025 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Дев`ятко В.В. розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 290961, 04 квітня 2025 року, близько 21 год. 38 хв., ОСОБА_1 керував автомобілем марки «BMW», моделі «M4», номерний знак НОМЕР_2 , у м. Києві по просп. Степана Бандери, 15, з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога, у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано технічними засобами відеозапису.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП України), ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився та не повідомив суду про поважні причини свого неприбуття.

Разом з цим, 24.04.2025 ОСОБА_1 подав до суду висновок лікаря-нарколога КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» № 001526 від 09.04.2025, згідно якого 05.04.2025, близько 00 год. 01 хв., ОСОБА_1 не перебував у жодному із станів сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, матеріали надані ОСОБА_1 , суд вважає, що дана справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Так, правилами статей 245, 251, 252, 280 КпАП України передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. До цих ознак належать: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення становить пов`язаний з його вчиненням психічний стан особи. До ознак, які характеризують суб`єктивну сторону, належать вина, мотив і мета вчинення правопорушення.

Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника. До них належать діяння (дія чи бездіяльність), їх шкідливі наслідки, причинний зв`язок між діяннями і наслідками, місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 290961, який складено 04.04.2025, зазначено, що ОСОБА_1 , у м. Києві по просп. Степана Бандери, 15, керував автомобілем марки «BMW», моделі «M4», номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога, у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано технічними засобами відеозапису.

Так, із дослідженого відеозапису із нагрудної камери патрульного поліцейського, убачається, що після зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції, останні запідозрили його у тому, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння, запропонували пройти огляд у лікаря-нарколога. ОСОБА_1 не відмовлявся проходити огляд, однак побоявся їхати з працівниками поліції, оскільки вважав, що його супроводять до Територіального центру комплектування та соціальної підтримки. У той же, час працівники поліції вказали ОСОБА_1 , що він не позбавлений можливості пройти огляд самостійно на протязі двох годин, що не буде порушенням. Після цього, працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП України, а саме за відмову пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Крім того, як убачається з висновку лікаря-нарколога КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» № 001526 від 09.04.2025, згідно якого 05.04.2025, близько 00 год. 01 хв., ОСОБА_1 не перебував у жодному із станів сп`яніння.

Таким чином, суд приходить до висновку, що протокол відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України, складено безпідставно та необґрунтовано, оскільки матеріали справи не містять жодного доказу, який вказував би на відмову ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Тим більш, як убачається з висновку лікаря-нарколога, який складено за самозверненням ОСОБА_1 , останній не перебуває у жодному із станів сп`яніння.

Ураховуючи викладене, суд зауважує, що адміністративні матеріали у відношенні ОСОБА_1 не містять інших відомостей та належних, допустимих доказів про наявність в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Згідно із ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

На обґрунтування провини ОСОБА_1 суду не надано жодних об`єктивних доказів, які б дозволяли на підставі ст. 252 КпАП України зробити висновок про доведеність факту вчинення ним інкримінованого правопорушення, передбаченого саме ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до ст. 284 КпАП України, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КпАП України; 3) закриття справи.

Положенням п. 1 ст. 247 КпАП України визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку щодо необхідності закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України.

З огляду на закриття провадження у справі, судовий збір в порядку ст. 40-1 КпАП України стягненню не підлягає.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статтями 130, 251, 256, п. 1 ст. 247, 283-286 КпАП України, суд

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП України стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В. Дев`ятко