Справа № 317/1943/25
Провадження № 3/317/1115/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Мінгазов Р.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліціїНаціональної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Інші відомості суду не відомі.

За правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №293340 від 07.04.2024, встановлено, що водій ОСОБА_1 07.04.2025 року о 14 год. 25 хв. в с. Новоолександрівка по вул. Центральна, буд. 1 в Запорізькому районі, Запорізької області, керував транспортним засобом Мітсубісі з д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не маючи права керування усіма видами транспортних засобів. Правопорушення вчинив повторно протягом року: 05.04.2025 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.126 КУпАП постановою ЕНА №4431123.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.5 ст.126 КУпАП.

Обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №293340 від 07.04.2024.

В судовому засіданні ОСОБА_1 були роз`ясненні права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КпАП України, свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КпАП України не визнав та пояснив, що 07.04.2025 року о 14 год. 25 год. він дійсно керував зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення транспортним засобом через крайню необхідність. Пояснив, що він проходить військову службу на посаді інструктора командування військової частини НОМЕР_2 та 07.04.2025 мав проводити заняття з тактичної підготовки військовослужбовців частини на полігоні поблизу населеного пункту Наталівка в Запорізькому районі, Запорізької області. На момент, коли необхідно було виїжджати на навчання, з`явилась невідкладена потреба підвозу на бойові позиції квадрокоптерів, інших водіїв на базовому таборі не було, і тому ОСОБА_1 був вимушений сісти за кермо автомобіля виконуючи наказ командира, щоб не втрачати часу підготувати особовий склад підрозділу до жорстоких умов на полі бою.

Враховуючи обставини які склалися, необхідність доставки квадрокоптерів в зону бойових дій на виконання наказу командира, ОСОБА_1 змушений був керувати транспортним засобом. Просив закрити провадження у справі за малозначимість, запевняючи, що у подальшому не буде допускати порушення ПДР України та просив закрити провадження по справі на підставі ст. 247 ч. 4 КУпАП у зв`язку із вчиненням дії в стані крайньої необхідності.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст.18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Крайня необхідність - це випадок зіткнення двох інтересів, які рівною мірою охороняються законом, і при якій заради збереження більш важливого інтересу, заподіюється шкода меншому інтересові.

Крайню необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках): небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.

Вчинення протиправного діяння в стані крайньої необхідності представляє собою дії правопорушника спрямовані на усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, встановленому порядку управління, але за умов, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунена іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при вчинені дії особою у стані крайньої необхідності.

Оцінивши пояснення, дослідивши докази та враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинено дії, які хоч і містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КпАП України, але такими визнаватися не можуть, оскільки були вчинені в стані крайньої необхідності, а тому у відповідності до п. 4 ст. 247 КУпАП справа підлягає закриттю через вчинення особою дій в стані крайньої необхідності.

Керуючись ст. ст. 126, 247, 283, 284, 287, 288 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрити відповідно до п. 4 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із вчиненням даного адміністративного правопорушення в стані крайньої необхідності.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Р.В. Мінгазов