Справа № 133/383/25
Провадження № 33/801/520/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гуменюк О. О.
Доповідач: Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю. Б.,

розглянувши апеляційну скаргу, подану в інтересах ОСОБА_1 адвокатом Чешковським Володимиром Анатолійовичем, на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 31 березня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , військовослужбовця, сержанта, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , командира відділення управління командира батальйону взводу інженерно-саперного батальйону військової частини НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 31 березня 2025 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Відповідно до обставин встановленим судовим рішенням, 28.01.2025 о 21:00, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації сержант ОСОБА_1 перебував на територій військової частини НОМЕР_2 за адресою АДРЕСА_2 з ознаками алкогольного сп`яніння в службовий час та виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані.

Отже суд дійшов висновку, що своїми діями військовослужбовець ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Не погодившись з постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 31 березня 2025 року, адвокат Чешковський В. А. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у цій справі закрити в зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що наявне підтвердження грубого порушення прав ОСОБА_1 гарантованих ст. 55, 56, 59 Конституції України, які йому не були роз`яснені, та відповідно якими він не міг змоги скористатися під час складення зазначеного протоколу, в тому числі й професійною правничою допомогою.

На переконання сторони захисту, суб`єктом складання протоколу було залучено незалежних та неупереджених свідків, протокол про адміністративне правопорушення НОМЕР_2 №88 від 29.01.2025 складено і підписано особою, посада якої не входить до переліку, визначеному Інструкцією зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони України 23 жовтня 2021 року №329.

Вказує, що у висновку щодо результатів медичного огляду відсутня істотна для цього документа інформація та не додано документи, що підтверджують наступне: чи має КП «Козятинська ЦРЛ», де проводилось дослідження, дозвіл на право проведення огляду на стан сп`яніння; чи наділений лікар ОСОБА_2 , який вписаний у Висновок, правом проводити огляд на стан алкогольного сп`яніння; яким методом встановлювався стан сп`яніння; яка вимірювальна техніка та обладнання використовувалась при дослідженнях результатів огляду; чи має ця вимірювальна техніка та обладнання сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Отже вважає, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.01.2025 №33 також є неналежним доказом.

Зазначає, що подію та склад правопорушення можуть підтвердити чи спростувати лише належні та допустимі докази, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення.

На думку сторони захисту, всі складені процесуальні документи відносно ОСОБА_1 не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Також вказує, що ОСОБА_1 направленням №2487/1258 від 25.03.2025 за підписом начальника медичного пункту військової частини НОМЕР_2 був направлений на лікування, і з 27.03.2025 по 09.04.2025 фактично перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Вінницькій міській клінічній лікарні №1». Про ці обставини суду він особисто повідомити не міг, враховуючи особливості лікування хвороби. Такий чином, ОСОБА_1 по поважній причині не мав змоги бути присутнім у суді 31.03.2025 та озвучити свої заперечення.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження посилаючись на те, що з оскаржуваною постановою він ознайомився після того, як її текст був надісланий ОСОБА_1 через програму «ДІЯ» та його представнику Чешковському В. А. на адресу Електронного кабінету у підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС - 14.04.2025, про що надає відповідні докази.

Згідно з статтею 289 КпАП України апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Враховуючи обґрунтування апеляційної скарги в частині пропущення строку на апеляційне оскарження судового рішення та матеріалів справи, причини пропуску процесуального строку слід визнати поважними та поновити заявнику строк на апеляційне оскарження постанови Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 31 березня 2025 року.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, при цьому 18.05.2025 через систему «Електронний суд» його представник - адвокат Чешковський В. А. подав клопотання, в якому просить врахувати заяву ОСОБА_1 про розгляд апеляційної скарги у його відсутності, апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі.

Крім того, 22.05.2025 через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 - адвокат Чешковський В. А. подав заяву, в якій просить постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 31 березня 2025 року скасувати, а провадження у справі закрити на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з закінченням строку, встановленого частиною другою статті 38 КУпАП.

Заяву мотивовано тим, що протокол про адміністративне правопорушення серії НОМЕР_2 № 88 складено 29.01.2025, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а на час апеляційного розгляду пройшов тримісячний строк, встановлений частиною другою статті 38 КУпАП, з дня вчинення правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , тому сторона захисту вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі 7 частини першої статті 247 КУпАП.

У судовому засіданні захисник - адвокат Чешковський В. А. підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити.

Апеляційний суд, враховуючи положення ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За змістом ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст. 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КпАП України).

У відповідності до ст.1 Закону України «Про оборону України», особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 11, 16, 17 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, крім іншого, такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників).

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.

Верховним Судом сформована правова позиція (постанови у справі 205/1993/17-ц від 25.04.2018 року, №131/1449/16-ц від 14.02.2018 року та інші) щодо тривалості особливого періоду та його дії на теперішній час, з огляду на положення ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», тобто, слід констатувати, що в Україні діє особливий період.

Диспозиція частини 3 статті 173 КпАП України передбачає відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені в умовах особливого періоду.

Порядок огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, встановлений статтею 266-1 КпАП України.

Частинами 2, 4-6 статті 266-1 КпАП України встановлено, що огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Складення висновків у закладі охорони здоров`я за результатами огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться у присутності посадової особи, уповноваженої на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення.

Під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати командири (начальники) військових частин (установ, закладів), командири підрозділів, які уповноважені на те командирами (начальниками) військових частин (установ, закладів) (статті 172-10 - 172-20).

Згідно з витягом із Наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 25.12.2024 № 105 уповноваженими особами у військовій частині по складанню протоколів про військове адміністративне правопорушення відносно військовослужбовців, підпорядкованих за службою, у тому числі тимчасово, призначено зокрема, заступника командира частини НОМЕР_2 - начальника відділення психологічної підтримки персоналу.

Як убачається з матеріалів справи протокол про військове адміністративне правопорушення складений уповноваженою на складання протоколу про військові адміністративні правопорушення особою.

Протокол про військове адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст. ст. 254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, передбачені вищевказаною статтею, недоліків не має. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки такі узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.

Матеріалами справи встановлено, що 28.01.2025 о 21:00, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації сержант ОСОБА_1 перебував на територій військової частини НОМЕР_2 за адресою АДРЕСА_2 з ознаками алкогольного сп`яніння в службовий час та виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані.

Відносно ОСОБА_1 в КП «Козятинська ЦРЛ» проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотеста драгера, за результатами якого встановлено алкогольне сп`яніння 1,75 проміле ІІ ступінь.

А тому, такі дії ОСОБА_1 ініціатором протоколу кваліфіковано як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 172-20 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, підтверджується зібраними у справі доказами: протоколом про адміністративне правопорушення НОМЕР_2 № 88 від 29.01.2025; висновком №33 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій від 28.01.2025, згідно якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, - 1,75 проміле та ознайомлений з результатом огляду, про що свідчить його підпис; копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 23.10.2024 № 3 про зарахування ОСОБА_1 на посаду командира відділення управління командира батальйону взводу інженерно-саперного батальйону військової частини НОМЕР_2 ; копією військового квитка НОМЕР_3 .

За змістом статей 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення НОМЕР_2 № 88 від 29.01.2025 ОСОБА_1 погодив своїм підписом та зазначив, що свою провину визнає, скарг і зауважень щодо його змісту не має.

Дані докази є належними та допустимими, вони повністю між собою узгоджуються та в сукупності, з урахуванням критерія «поза розумним сумнівом», підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що складені процесуальні документи відносно ОСОБА_1 не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, не заслуговують на увагу.

Згідно п. 6 Порядку уповноважена посадова особа, яка проводить огляд, застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі неможливості застосування спеціальних технічних засобів відеозапису такий огляд проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки особи, які перебувають у відносинах підлеглості з особою, стосовно якої проводиться огляд, або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Проте захист не надав доказів того, що залучені й зазначені в протоколі про військове адміністративне правопорушення свідки перебувають у відносинах підлеглості з сержантом ОСОБА_1 , або є сумніви щодо їх неупередженості.

Висновок щодо результатів медичного огляду складений із дотриманням вимог Інструкції, відомостей про те, що ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду та оспорював ці результати в установленому законом порядку, в матеріалах справи немає. В протоколі про військове адміністративне правопорушення зазначив, що свою провину визнав.

Апеляційний суд звертає увагу, що вживання саме військовослужбовцем алкогольних напоїв та виконання ним обов`язків військової служби в нетверезому стані на території військової частини в умовах особливого періоду може становити небезпеку життю й здоров`ю як самого військовослужбовця, так і інших осіб, і є неприпустимим.

На даний час в країні триває воєнний стан, і вживання алкоголю військовослужбовцями перешкоджає підтриманню належного рівня військової дисципліни та правопорядку, зменшує бойову готовність військових частин та спроможність виконувати визначені завдання задля захисту Вітчизни.

Звільнення військовослужбовців від відповідальності за вчинення таких дій моделює негативну поведінку серед військовослужбовців та нівелює принцип невідворотності справедливого покарання за скоєння правопорушень, і як наслідок, підриває обороноздатність країни в цілому.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП)

Таким чином, доводи апелянта апеляційний суд не приймається до уваги та розцінює, як форму захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

Жодних доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, апеляційному суду надано не було.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами.

З урахуванням викладеного, постанова Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 31 березня 2025 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 31 березня 2025 року.

Апеляційну скаргу адвоката Чешковського Володимира Анатолійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 31 березня 2025 року - без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко