Справа № 644/2899/25
Провадження № 3/644/1001/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. Харків

Суддя Індустріального районного суду м. Харкова Саркісян О.А., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ВЧ НОМЕР_1 , командир відділення, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення правопорушення передбаченого ст.126 ч.5 КУпАП,

у с т а н о в и в:

25.03.2025 року о 16-15 год. а/м Чугуїв-Мілове 40 км+100 м Куп`янського району Харківської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Touareg державний номерний знак НОМЕР_2 , при цьому не мав відповідної категорії на керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинене повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.1а Правил дорожнього руху.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пояснив, 25.03.2025 по Чугуївській трасі до лінії розмежування з ворогом здійснював рух на автомобілі, його зупинили працівники поліції, посвідченні водія він не має, розуміє, що не мав права сідати за кермо, але був вимушений, у зв`язку з активністю ворога на лінії зіткнення у їхній зоні відповідальності, просить врахувати цю ситуацію.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, п. 2.1 А ПДР України передбачає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.126 КУпАП.

Частина 5 ст. 126 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою статті 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст.126 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:

змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №786129 від 25.03.2025, складеним відносно ОСОБА_1 ;

довідкою перевірки осіб за ІПНП відносно ОСОБА_1 , з якої убачається, що 22.02.2025 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП;

відеозаписом з нагрудної камери поліцейського;

рапортом інспектора ВПД №1 Куп`янського РВП ГУНП в Харіквській області від 25.03.2025;

письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 25.03.2025;

довідкою перевірки осіб по АІС «АРМОР», з якої убачається, 22.02.2025 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, постанова ЕНА/4126921 УПП в Кіровоградській області, накладено штраф 3400 грн.

За правилами п. 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР України, зокрема, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, як це закріплено положеннями п. 2.1А) ПДР України.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п. 2.1 а) ПДР України.

Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 5 ст.126 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, за ознаками повторного протягом року вчинення порушення.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, суд, відповідно до ст. 33 КУпАП ураховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують адміністративну відповідальність.

Оцінивши обставини вчинених правопорушень, враховуючи особу порушника, суд вважає, що є підстави для застосування адміністративного стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП

Як убачається з абзацу 3 пункту 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не вправі застосовувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Таким чином, не можливо позбавити права особи на майбутнє, якщо водій права на керування транспортним засобом не одержував, тому суд дійшов висновку що ОСОБА_1 не може бути позбавлений права керування транспортними засобами на певний строк, оскільки він такого права взагалі не отримував.

Крім того, транспортний засіб Volkswagen Touareg державний номерний знак НОМЕР_2 не має державної реєстрації. Таким чином суд не застосовує стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, оскільки транспортний засіб не перебуває у приватній власності правопорушника.

З урахуванням викладеного, для запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн. без позбавленням права керування транспортним засобом та без оплатного вилучення транспортного засобу, що є достатньою мірою відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

В порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605. 60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33-38, 40-1, ст.126 ч.5, ст.276, ст.283-285 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.5 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн. без позбавлення права керування транспортним засобом, та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Роз`яснити правопорушнику, що після набрання даною постановою законної сили у випадку несвоєчасної сплати грошового стягнення (штрафу) у 15-денний строк з дня вручення йому постанови, передбачено стягнення штрафу у подвійному розмірі у відповідності до ст.ст.7,27,299,304,305,307,308 КУпАП та ст.ст.11,18 Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через районний суд.

Суддя: О.А. Саркісян