Справа № 404/4887/25
Номер провадження 3/404/1446/25
П О С Т А Н О В А
28 травня 2025 року суддя Фортечного районного суду м.Кропивницького Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали справи стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП,
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 09.05.2025 року об 11 год. 05 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Geely Emgrand 7», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , за адресою: вул.Незалежності, 9Г, м.Кропивницький, в порушення вимог п.13.1 Правил дорожнього руху допустив ДТП, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п.2.10.а Правил дорожнього руху, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, не визнав та пояснив, що він дійсно у зазначені в протоколі час та місці, керував транспортним засобом «Geely Emgrand 7», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , однак будь-якого зіткнення з іншим автомобілем не відчув. Вважає, що він не залишав місце дорожньо-транспортної пригоди, оскільки не помітив її, хоча і винен у ДТП. Вказує, що він лікувався після інсульту в лікарні, йшов дощ, ушкодження транспортного засобу були незначні, що і вплинуло на зазначене.
Дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та надані докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, виходячи із наступного.
Відповідно до ст.122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Крім того, виходячи із диспозиції даної статті слідує, що для кваліфікації дій правопорушника за даною статтею, необхідною умовою є наявність факту дорожньо-транспортної пригоди, усвідомлення особою, що притягається до адміністративної відповідальності, причетності до неї та умисел вказаної особи на залишення дорожньо-транспортної пригоди.
Виходячи зі змісту даної статті, суб`єктивна сторона даного адміністративного правопорушення характеризується умислом, а тому для настання адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.122-4 КУпАП, останній, залишаючи місце дорожньо-транспортної пригоди, повинен був усвідомлювати, що він був причетний до даної дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Між тим, в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному стосовно ОСОБА_1 , відсутні дані про усвідомлення вказаною особою причетності до дорожньо-транспортної пригоди та наявність умислу на залишення її місця, а будь-які докази цього до матеріалів справи не долучені.
Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Із врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).
Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Пояснення ОСОБА_1 про відсутність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, на переконання суду не спростовано належними, достатніми та допустимими доказами, вони послідовні протягом провадження у справі, узгоджуються із іншими доказами, беруться судом до уваги, тому у справі не доведено вину ОСОБА_1 як обов`язкову ознаку суб`єктивної сторони правопорушення.
Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя. Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
За викладених обставин суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, за протоколом про адміністративне правопорушення не знайшла свого підтвердження, а тому провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ст.ст.122-4, 247 п.1, 283, 284, 285 КУпАП, суд,
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Фортечний районний суд м.Кропивницького.

Суддя Фортечного районного

суду м.Кропивницького В.В. Поступайло