Провадження № 33/811/716/25 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Кінаша Дмитра Володимировича, представника Львівської митниці Кирчея Юрія Ярославовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, апеляційну скаргу адвоката Кінаша Дмитра Вадимовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Галицького районного суду м. Львова від 26 грудня 2023 року щодо ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України та накладено на нього стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки «CHRYSLER VOYAGER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 536,80 грн. судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 листопада 2023 року о 17 год. 46 хв. в зону митного контролю по смузі руху «зелений коридор» пункту пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці прибув транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ», р н. НОМЕР_3 , яким як пасажир слідував з України до Республіки Польща ОСОБА_1 .

В ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про нього та особу, яка його переміщувала, в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України спрацювала АСАУР (коди: 401-1, 801-1 По даній особі наявна інформація про ввезення у попередніх періодах інших ТЗ, по яких відсутні відомості щодо подальшого вивезення.) встановлено, що 18 жовтня 2018 року ОСОБА_1 ввіз на митну територію України через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС автомобіль марки «CHRYSLER VOYAGER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України.

Одночасно було встановлено, що в ПІК «Інспектор» та ЄАІС ДМС України відсутня інформація про вивезення з митної території України вказаного автомобіля, або поміщення його у інший митний режим, згідно законодавства станом на 21 листопада 2023 року.

Частиною 1 ст. 381. МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється помішувати у митний режим транзиту транспортні засоби особистого користування з метою прохідного транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.

При цьому, згідно з гл. 55 р. ХІІ МК України поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж. транзит супроводжуватиметься обов`язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом України (письмове зобов`язання, застосування заходів гарантування тощо).

Отже, пропуск 18 жовтня 2018 року на митну територію України автомобіля марки «CHRYSLER VOYAGER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 здійснено у порядку, передбаченому нормами ч. 1 ст. 381 МК України - в митному режимі «транзит», на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно ч. 6 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розукомплектування - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Нормами ст.ст. 90 та 93 МК України визначено що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст.95 МК України.

У відповідності до ст. 95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці п`ять діб. Згідно із нормами ч. 2 ст. 95 МК України до строків зазначених у ч. 1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 МК України. Проте, в супереч ст. 192 МК України та розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657, ОСОБА_1 до найближчого митного органу до завершення визначеного митницею строку транзиту про обставини подій, у зв`язку з якими порушено ці строки, та місцезнаходження товарів і транспортних засобів у випадку порушення строку транзиту внаслідок поломки транспортного засобу та його ремонту не звернувся.

Жодних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України ОСОБА_1 не надав.

Таким чином, ОСОБА_1 перевищив встановлений статтею 95 МК України строк доставки товарів, транспортних засобів, що перебувають під митним контролем до митного органу призначення більше ніж на тридцять діб.

Дії ОСОБА_1 органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачене ч. 6 ст. 470 Митного кодексу України.

Не погоджуючись із постановою Галицького районного суду м. Львова від 26 грудня 2023 року адвокат Кінаш Д.В., в інтересах ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, ухвалити нову постанову, якою закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил, у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу правопорушення.

Окрім того, просить поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Галицького районного суду м. Львова від 26 грудня 2023 року, оскільки про оскаржувану постанову він дізнався 14 квітня 2025 року, окрім того наголошує, що з 21 листопада 2023 року по 5 квітня 2025 року ОСОБА_1 перебував за кордоном.

Вважає, що постанова місцевого суду є незаконною, оскільки місцевим судом порушено норми права.

Повідомляє, що транспортний засіб було ввезено на митну територію України 18 жовтня 2023 року, для транспортного засобу було встановлено термін вивезення 10 діб, на час вчинення ст. 470 МК України не передбачала відповідальності за перевищення встановленого ст. 95 МК України строку транзитних перевезень (доставки) транспортних засобів особистого користування.

Вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано застосував до ОСОБА_1 санкцію ч. 6 ст. 470 Митного кодексу України (в редакції закону, яка діє з 22 серпня 2019 року).

Звертає увагу, що даний транспортний засіб вибув з володіння ОСОБА_1 після його переміщення на територію України, був переданий ОСОБА_3 , оскільки він придбав його в попереднього власника.

Після чого ОСОБА_3 , 19 грудня 2018 року, який 19 грудня 2018 року о 15:03 год. на автодорозі «Львів Рава Руська» 11км. + 100м. керуючи автомобілем «CHRYSLER VOYAGER», н.з. НОМЕР_1 проявив бездіяльність, не був уважний, не стежив за дорожньою обставиною, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем MERCEDES 1851 LS н.з. НОМЕР_4 із напівпричепом SHMITZ CARGOBULL 501 н.з. НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальної шкоди, що підтверджується постановою Сокальського районного суду Львівської області від 21 лютого 2019 року справа №454/4121/18 та відеозаписом, який був здійснено журналістами на місці події.

ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду, призначене на 21 травня 2025 року, не прибув, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.

Частиною 4 ст. 294 КУпАП передбачено, що апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання та думки адвоката Кінаша Д.В., який просив проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника.

Стосовно строку на апеляційне оскарження, то з урахуванням того, що ОСОБА_1 участі в розгляді справи не приймав, про результат розгляду справи дізнався 14 квітня 2025 року, а виготовлення апеляційної скарги потребує часу, з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду.

Адвокат Кінаш Д.В. подав клопотання про допит свідка ОСОБА_3 , у зв`язку із тим, що саме з цим свідком пов`язана неможливість вивезення або поміщення в інший митний режим транспортного засобу.

Розглянувши клопотання адвоката Кінаша Д.В. про виклик свідків, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що подане клопотання не містить достатніх обґрунтувань щодо необхідності виклику зазначених вище свідків. Зважаючи, що матеріали справи містять достатні дані щодо обставин порушення митних правил, окрім того до матеріалів справи долучено всі необхідні дані, для встановлення фактичних обставин справи, які є чіткими та зрозумілими, відтак суд не вбачає доцільності у виклику зазначеного свідка, а тому у задоволенні такого клопотання слід відмовити.

Заслухавши пояснення адвоката Кінаша Д.В. на підтримку доводів апеляційної скарги, виступ представника Львівської митниці Кирчея Ю.Я. на заперечення аргументів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Зі змісту ст. 283 КУпАП вбачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до ст. 486 МК України та ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 489 МК України та ст. 280 КУпАП, при розгляді справи підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують її відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами - нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

За змістом ч. 5 ст. 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Отже, перевищення встановленого ст. 380 МК України строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб визнається порушенням митних правил, за яке передбачена адміністративна відповідальність у виді штрафу або конфіскації транспортного засобу.

Диспозицією частини 6 ст. 470 МК України, передбачена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч. 6 ст. 470 МК України, дотримано в повному обсязі.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України, є вмотивованим, ґрунтується на сукупності зібраних, перевірених судом доказів, зокрема на протоколі про порушення митних правил №1627/20900/23 від 21 листопада 2023 року (а.с. 2-5), згідно з яким ОСОБА_1 ввіз на митну територію України 18 жовтня 2018 року о 23:26 год., транспортний засіб марки «CHRYSLER VOYAGER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , через пункт пропуску «Рава-Руська» Львівської митниці без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб), інформації про вивезення з митної території України вказаного автомобіля, станом на 21 листопада 2023 року відсутня; доповідною запискою (а.с. 9-10), з якої встановлено, що ОСОБА_1 станом на 21 листопада 2023 року перевищив більше ніж на 30 діб встановлений ч. 1 ст. 95 МК України строк доставки товару транспортного засобу «CHRYSLER VOYAGER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , що перебуває під митним контролем до митного органу призначення, копією паспорта ОСОБА_1 (а.с. 6); видруками з АСМО «Інспектор» (а.с.8), з яких вбачається, що ОСОБА_1 ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «CHRYSLER VOYAGER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 .

Доводи апелянта, що на день порушення ОСОБА_1 термінів, визначених ст. 95 МК України ст. 470 МК України в редакції від 03 грудня 2017 року містила в собі три частини, апеляційний суд розцінює критично.

Згідно зі ст. 90 МК України транзит це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 95 МК України передбачено, що для автомобільного транспорту встановлюються строк транзитних перевезень у 10 діб, у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб.

Диспозицією ч. 6 ст. 470 МК України у встановлено відповідальність за перевищення, встановлених ст. 95 цього Кодексу, строків доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше, ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

МК України не містить визначення поняття триваючого правопорушення, проте в теорії адміністративного права триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з певної протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином.

Митним органом таке правопорушення виявлене 21 листопада 2023 року, про що свідчить протокол про порушення митних правил №1627/20900/23.

За наведених обставин, факт неповернення ОСОБА_1 транспортного засобу станом на момент набрання чинності законом, що передбачає адміністративну відповідальність, а також на момент складання протоколу про порушення митних правил, та те, що такий не вивезений за межі митної території України, свідчить про вчинення ОСОБА_1 вказаного порушення. Таким чином, з моменту набрання чинності частиною 6 ст. 470 МК України, та до моменту складення щодо ОСОБА_1 протоколу про вчинення митного правопорушення, останній перебував у стані безперервного продовження бездіяльності, яка полягала у порушенні строку тимчасового ввезення транспортного засобу.

Моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винною особою або виявлення компетентним органом.

Таким чином, вчинене ОСОБА_1 триваюче правопорушення, яке виявлене на час дії нового закону, слід кваліфікувати за ч. 6 ст. 470 МК України.

Доводи апелянта, що транспортний «CHRYSLER VOYAGER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 засіб вибув з володіння ОСОБА_1 , після переміщення на територію України, був переданий ОСОБА_3 , не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Частиною 6 ст. 380 МК України передбачено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Відповідно до ст. 380 МК України, тимчасове ввезення транспортного засобу на митну територію України не передбачає зміни права власності чи володіння.

Апеляційний суд звертає увагу, що апелянтом не надано жодних даних, які б підтверджували, що транспортний засіб «CHRYSLER VOYAGER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , належав іншій особі, був вивезений за межі митної території України та переоформленим на іншу особу.

Покликання апелянта на те, що автомобіль «CHRYSLER VOYAGER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , потрапив в ДТП під керуванням ОСОБА_3 , апеляційний суд відхиляє, оскільки ОСОБА_1 не поміщував транспортний засіб у митний режим знищення або руйнування.

Жодних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 Митного кодексу України ОСОБА_1 митному органу не надав на момент складання протоколу, жодних дій для його вивезення не вчиняв.

Враховуючи викладене, доводи апелянта щодо відсутності в матеріалах справи доказів вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст.470 МК України не знайшли свого підтвердження. Навпаки всі зібрані докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень суддею першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив.

Істотних порушень вимог процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які є підставою для зміни чи скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

На переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог адвоката Кінаша Д.В., апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 528 МК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

поновити адвокату Кінашу Дмитру Васильовичу строк на апеляційне оскарження постанови Галицького районного суду м. Львова від 26 грудня 2023 року

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 26 грудня 2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч .6 ст. 470 МК України залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Кінаша Дмитра Вадимовича - без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.