Справа № 357/6852/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.05.2025 суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої директором ТОВ «Сімейна відпустка», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 41 КУпАП,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 вчинила правопорушення, а саме: під час проведення заходу державного нагляду (контролю) встановлено, що у ТОВ «Сімейна відпустка» заробітна плата працівникам не виплачується на умовах, визначених трудовим договором, а саме заробітна плата ОСОБА_2 за весь час щорічної відпустки не виплачувалась до початку відпустки, чим порушено вимоги частини першої статті 10 ЗУ № 2136, статті 115 КЗпП України. Наказом від 08.11.2024 року № 11 ОСОБА_2 надано додаткову відпустку, як одному з батьків, які мають двох або більше дітей віком до 15 років, на 10 календарних днів з 11.11.2024 року по 20.11.2024 року та наказом від 08.11.2024 року № 13 ОСОБА_2 надано додаткову відпустку, як одинокій матері, на 7 календарних днів з 25.11.2024 року по 01.12.2024 року.

Відповідно до розрахункової відомості за листопад 2024 рік ОСОБА_2 нараховано 7531,15 грн. (заробітна плата за 8 робочих днів - 3086,84 грн., заробітнаплата за 17 календарних днів щорічної відпустки - 4444,31 грн.).

Після утримання відповідних податків із заробітної плати, відповідно до платіжної інструкції від 18.11.2024 року № 123 ОСОБА_2 виплачено аванс в розмірі 3628,78 грн. 18 листопада 2024 року, відповідно до платіжної інструкції від 04.12.2024 № 141 заробітну плату за другу половину листопада 2024 року в розмірі 3628,78 грн. виплачено 04 грудня 2024 року.

Наказом від 24.12.2024 року № 22 ОСОБА_2 надано частину основної щорічної відпустки на 1 календарний день 06.01.2025 року, наказом від 17.01.2025 № 2 ОСОБА_2 надано частину основної щорічної відпустки на 3 календарних дні з 22.01.2025 року по 24.01.2025 року, наказом від 28.01.2025 року № 4 ОСОБА_2 надано частину основної щорічної відпустки на 14 календарних дні з 29.01.2025 року по 11.02.2025 року. Відповідно до розрахункової відомості за січень 2025 рік ОСОБА_2 нараховано 9373,31 грн. (заробітна плата за 13 робочих днів - 4597,55 грн., заробітна плата за 18 календарних днів щорічної відпустки - 4775,76 грн.).

Відповідно до розрахункової відомості за лютий 2025 року ОСОБА_2 нараховано компенсацію за невикористані 3 календарних дні щорічної відпустки в розмірі 790,74 грн..

Після утримання відповідних податків із заробітної плати, відповідно до платіжної інструкції від 15.01.2025 № 19 ОСОБА_2 виплачено аванс за січень 2025 року в розмірі 3354,86 грн., відповідно до платіжної інструкції від 03.02.2025 № 65 виплачено 3488.78 грн., відповідно до платіжної інструкції від 10.02.2025 виплачено 2660,00 грн., тобто вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була належно повідомлена про що свідчить довідка про доставку повідомлення у додатку «Viber», причини неявки невідомі. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Відповідно до ст. 38 КУпАП, за вчинене адміністративне правопорушення стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня його вчинення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення. При цьому, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла до суду 09.05.2025 року, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП 10.02.2025 року, тобто більш ніж три місяці тому.

Таким чином, строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, на даний час закінчився.

Згідно ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

За викладених обставин закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Після виключення провадження втрачається можливість здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави стверджувати про відсутність у судді необхідності з`ясовувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття справи.

Крім того, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини який неодноразово наголошував, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

В розумінні вищевикладеного, встановлення будь-якої обставини в рішенні суду після закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, може порушити право особи на справедливий суд, оскільки таке рішення буде прийнято на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Враховуючи викладене, вимоги ст. 38, ст. 247 КУпАП, суд дійшов висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, необхідно закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 38, 40-1, 247, 284 КУпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 41 КУпАП, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, закрити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяСвітлана ДОРОШЕНКО