ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Стеценка В.М. на постанову судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 грудня 2024 року, щодо

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Терни, РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, солдата в/ч НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст.172-20 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду 17.11.2024, близько о 12.30 год., в АДРЕСА_2 , на території тимчасового розміщення військової частини НОМЕР_2 , був виявлений військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 , який виконував обов`язки військової служби в умовах особливого періоду в нетверезому стані. Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 23 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 гривень. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605 гривень 60 коп.

З таким судовим рішенням не погодилась адвокат Стеценко В.М. який діє в інтересах ОСОБА_1 та оскаржила в апеляційному порядку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що повний текст постанови ОСОБА_1 не отримував, Покущенко О.М. та ОСОБА_2 до 24.01.2025 року з постановою та матеріалами справи ознайомлені не були. Захисник ознайомився постановою через систему Судова влада. Просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Що ж стосується оскаржуваної постанови, то апелянт просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. На обґрунтування апеляційних вимог вказує, що оскаржувана постанова суду була прийнята з грубим порушенням матеріального та процесуального права. Вважає, що було порушене право ОСОБА_1 на захист та право на його безпосередню участь у судовому засіданні. Він не був повідомлений належним чином про дату і час слухання справи та не мав фізичної можливості особисто приймати участь у розгляді справи, оскільки він перебуває на службі в зоні активних бойових дій, де виконує завдання. Вказує, що ОСОБА_1 вважає адміністративний матеріал сфальсифікованим, а освідування на стан сп`яніння проводилося з грубим порушенням порядку освідування приладом, який не відповідав відповідним вимогам.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Суд апеляційної інстанції вважає зазначені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження поважними та вважає необхідним поновити строк апеляційного оскарження постанови.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про військове адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст. 172-20 КУпАП відповідальність наступає за дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, зокрема ч. 1 - розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені в умовах особливого періоду.

Відповідно до ч. 4 ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому було продовжено, по теперішній час.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина ОСОБА_1 доведена доказами, наявними в матеріал справи, а саме протоколом про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, де наведені фактичні обставини по справі. Який складено у присутності двох свідків та підписаний ОСОБА_1 .

Роздруківкою тесту № 769 від 17.11.2024 «Алкотон-М», з результатом 1,90 проміль, підписаний тестуємим.

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного запису № 3020/353 від 17.11.2024, де зазначено результат огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , який становить 1,90 проміль, з результатом згоден, наявний його підпис. Вказані двоє свідків, які були присутні при огляді на стан сп`яніння, які підписали акт огляду.

Свідоцтво про перевірку приладу «Алкотон-М», який використовувався у даному випадку при огляді на стан сп`яніння ОСОБА_1 . Зазначено чинність до 26.09.2025.

Витягом з наказу начальника про організацію роботи зі складання та обліку адміністративних протоколів.

На підставі наведених доказів апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги про порушення прав ОСОБА_1 на захист та право на його безпосередню участь у судовому засіданні, оскільки він не був повідомлений належним чином про дату і час слухання справи та не мав фізичної можливості особисто приймати участь у розгляді справи, оскільки він перебуває на службі в зоні активних бойових дій, де виконує завдання, є безпідставними. Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 підписана заява про розгляд справи за його відсутності. Також ОСОБА_1 підписана заява на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою смс, та вказано за яким номером телефону. Згідно судової повістки та довідкої до неї, про доставку смс ОСОБА_1 на зазначений ним номер телефону, його належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи.

Апеляційний суд зазначає, що особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Так, згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, своєю поведінкою та діями сприяти як найшвидшому судовому розгляду, чого в діях апелянта не вбачається.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляд справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже ОСОБА_1 був обізнаний про складений відносно нього протокол про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, про розгляд його у суді, належним чином повідомлений про місце, час та дату судового розгляду.

Мав час скористався своїм правом на захист для укладення угоди з захисником. Проте таким правом не скористався, до суду не надсилав будь які клопотання про необхідність відкладення розгляду справи, оскільки не мав фізичної можливості особисто приймати участь у розгляді справи, оскільки перебуває на службі в зоні активних бойових дій, де виконує завдання.

На підставі ст. 268 КУпАП суд вірно прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, на підставі наявних у справі доказів, яких достатньо для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що справа про адміністративне правопорушення, передбачена ч.3 ст.172-20 КУпАП, не відноситься до переліку, визначених ст. 268 КУпАП справ, при розгляді яких, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою.

Щодо доводів апелянта про фальсифікацію матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 . Апеляційний суд зазначає про право ОСОБА_1 або його представника звернутись відповідно до вимог ст.267 КУпАП до вищого органу (вищій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до адміністративного суду, відповідно до вимог ст. 122 КАСУ, або до правоохоронних органів про вчинення відносно ОСОБА_1 злочину відповідно до вимог КПК України.

Під час апеляційного розгляду, вказані доводи апелянтом про фальсифікацію матеріалів, не знайшли свого підтвердження. Апелянт не надав доказів на підтвердження вказаного, або про звернення до правоохоронних органів з цього приводу.

Доводи апелянта оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а доводи, що сукупність викладених апелянтом обставин у апеляційній скарзі вказують на те, що протокол складений відносно ОСОБА_1 є незаконним та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 матеріали є недопустимими доказами, є безпідставними, оскільки наведені ним міркування з цього приводу не підтверджені доказами.

Доводи апелянта, про порушення вимог законодавства при складанні протоколу, є безпідставними, та повністю спростовується наявним у матеріалах справи протоколом про адміністративне правопорушення, який відповідає вимогам закону та складений уповноваженою особою, що підтверджується наявним витягом із наказу, який зазначено вище.

Доводи апеляційної скарги про проведення огляду приладом, який не відповідає відповідним вимогам, є безпідставними та спростовуються наявними матеріалами справи, згідно яких прилад спеціальний технічний пристрій «Алконт- М» пройшов перевірку і може використовуватись до 26.09.2025

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 підписаний складений відносно нього протокол про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, також підписано роздруківку тесту № 769 від 17.11.2024 «Алкотон-М», з результатом 1,90 проміль та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного запису № 3020/353 від 17.11.2024.

Доводи апеляційної скарги у своїй сукупності зводяться до припущень апелянта, мають суб`єктивний характер, не підтверджені доказами та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду. Вони є особистим тлумаченням законодавства і спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 кладу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, на підставі викладеного апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова повинна бути залишена без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Стеценку В.М. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Стеценка В.М. залишити без задоволення.

Постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2024 року, у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП, щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя