ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/473/25
провадження №3/691/229/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 рокуСуддя Городищенського районного суду Черкаської області Синиця Л. П.

розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серії № ВАД 144529 від 14.04.2025 року, ОСОБА_2 03.04.2025 року близько 21.00 години в АДРЕСА_2 , виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , пошкодив лічильник та супутникову систему, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 належним чином сповіщався про місце і час розгляду справи, не з`явився. Клопотання про відкладення розгляду справи не надходило.

За таких обставин, відповідно до статті 268 КУпАП (під час відсутності особи справу про адміністративне правопорушення може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи), вважаю за можливе здійснити розгляд адміністративних матеріалів за відсутності особи, яка притягається до адмінвідповідальності, на підставі письмових матеріалів.

Проаналізував матеріали справи, дослідивши додані до протоколу письмові докази, приходжу до наступного висновку.

Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 245, 251, 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки у справі "Надточий проти України від 15.05.2008 року" Суд зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно норм КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.

В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен провадитися їх, у тому числі, і судовий розгляд.

З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Суд у справі, зважаючи на практику ЄСПЛ, справа "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Стаття 173 КУпАП, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_1 , передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно пункту 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 19 від 22.12.2006 року "Про судову практику у справах про хуліганство" дрібне хуліганство це умисне порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке не супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом.

Суд зауважує, що обєктом посягання при хуліганстві є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоровя, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, усталених правил поведінки в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного. Зміст та спрямованість цього діяння випливає з характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між учасниками конфлікту.

Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян.

Як розяснив Верховний Суд в своїй постанові від 03.07.2019 року у справі № 288/1158/16-к, що обовязковою ознакою субєктивної сторони хуліганства є мотив явної неповаги до суспільства. Домінування у свідомості винного такого внутрішнього спонукання і відсутність особистого мотиву посягання на потерпілого є головним критерієм відмежування хуліганства від інших незаконних дій проти особи. При цьому, хуліганські дії не зумовлені особистими мотивами й конкретною метою, а за своїми внутрішніми чинниками фокусуються в напрямку тотального негативізму й ворожого ставлення до суспільства.

Отже, як зазначив Верховний Суд, за відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства (пошкодження майна) зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.

Та, обовязковою ознакою дрібного хуліганства є місце його вчинення, а саме - громадське місце.

Громадським місцем є частина будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі підїзди, а також підземні переходи, стадіони.

В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено про те, що ОСОБА_1 вчинив нецензурну лайку саме в громадському місці, чи були порушений громадський порядок і спокій громадян в результаті дій останнього. Із доданих до нього матеріалів вбачається, що подія, мала місце на подвірї будинку 16 по вул. Героя Ляльки, с. Старосілля, що виключає в даному випадку таку обовязкову ознаку дрібного хуліганства як публічність з ознакою явної неповаги до суспільства та порушення громадського порядку і спокою громадян.

Тож, з матеріалів, які надані суду та з протоколу про адміністративне правопорушення не убачається, що діями ОСОБА_1 був порушений громадський порядок і спокій громадян та що він мав відповідний умисел, а місце, де відбувався конфлікт, не є громадським місцем.

Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

А відтак, дії ОСОБА_1 не можна вважати такими, які б порушували громадський порядок і спокій громадян в розумінні ст. 173 КУпАП, а тому провадження в справі підлягає закриттю за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 173, 247, 251, 255, 283, 284, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі № 691/473/25 відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення Серії № ВАД 144529 від 14.04.2025 року) закрити у зв`язку з відсутню в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Городищенський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л. П. Синиця