Справа № 646/11/25
Провадження № 3/646/1376/2025
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року м. Харків

Суддя Основ`янського районного суду м. Харкова Чорна Б.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з ВП №1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адмінітсративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила :

Згідно з даними змісту протоколу про адміністративне правопорушення ВАД № 260159 від 27.12.2024 року, в редакції, що подана до суду 24.04.2025 року, 24.12.2024 року в 14:10 год. ОСОБА_1 за адресою: м.Харків, вул. Вокзальна, буд.4, в приміщенні магазину «Аврора» здійснила крадіжку зарядного пристрою на суму 299 грн, чим завдана матеріальну шкоду.

Дії ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковані за ч. 1 ст. 51 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 повторно не прибула, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Під час складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення, із яким ознайомилася та підписала ОСОБА_1 , вказано, що розгляд справи відбудеться в Червонозаводському районному суді м. Харкова.

Таким чином остання безперечно розуміла, що розгляд справи відбудеться в Червонозаводському районному суді м. Харкова та що за вказаною нею адресою судом будуть здійснюватися виклики, для розгляду вказаної справи. Будь-яких зауважень з приводу викладеного при складанні протоколу не висловила.

Постановою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 30.01.2025 р. та постановою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 19.02.2025 р. судом було повторно піддано примусовому приводу в судове засідання, однак відповідно до рапорту вказано, що встановити місцезнаходження ОСОБА_1 не вдалося можливим.

Як зазначено у ч. 2 ст. 277 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 51 КУпАП розглядаються у п`ятиденний строк.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Зважаючи на викладені обставини, оскільки ОСОБА_1 своєчасно сповіщалася про час і місце розгляду справи, суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст. 1 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

Статтею 62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 245 цього ж Кодексу, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Постанова суду відповідно до вимог ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, диспозиція частини 1 статті 51 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Будь-яке обвинувачення особи має бути конкретним, зрозумілим та підтверджено належними, достовірними та допустимими доказами, однак надані суду матеріали не відповідають зазначеним вимогам. Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою, має доводитись в суді.

Суд враховує, що при оформленні матеріалів даної справи не дотримано вимог закону, не сформульовано склад адміністративного правопорушення за яким, щодо ОСОБА_1 було складено протокол, у зв`язку із чим такий протокол не може бути взятий за основу доведеності її вини. При цьому, суд приймає до уваги те, що протокол є актом обвинувачення й повинен містити конкретне обвинувачення, виходячи з поняття адміністративного правопорушення, відповідно до вимог КУпАП.

Зокрема, встановлено, що органом поліції в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № 260159 від 27.12.2024 року не зазначено конкретний розмір шкоди, що заподіяна кожному потерпілому окремо із зазначенням, яке саме конкретне викрадене майно із загальної кількості викраденого належало потерпілому, не зазначена вартість викраденого майна відносно кожного потерпілого окремо, а також конкретних достатніх та достовірних відомостей про викрадене майно та його характеристик, будь-яких ідентифікуючих ознак (колір, розмір, марка, модель, виробник, найменування тощо), також в протоколі працівниками поліції зазначено не вірну адресу проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та долучено копію лише 2-3 сторінки паспорту, що унеможливлює судом встановлення дійсного правильного написання прізвища та імені особи, оскільки в самому протоколі вказано: ОСОБА_1 , а в рапортах та в інших доказах долучених до матеріалів справи вказано : ОСОБА_1 .

Суд надавав органу поліції можливіть виправити зазначені порушення, повернувши постановою від 03.05.2025 року, постановою від 07.04.2025 року, постановою від 17.03.2025 року, матеріали щодо ОСОБА_1 на доопрацювання. Однак, органом поліції дані порушення закону усунуті не були.

Згідно ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі, а висновки суду не можуть ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, сукупність вказаних обставин свідчить про відсутність належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КупАП, а отже, свідчить про відсутність події і складу правопорушення, що виключає адміністративну відповідальність особи за вказаною правовою кваліфікацією.

За таких обставин, дана справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 51 ч. 1, 247 ч. 1 п. 1, 280, 283, 284 КУпАП,суд-,

постановив:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Основ`янський районний суд міста Харкова протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Б.М.Чорна