г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1037/25
Номер провадження 3/213/475/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Нестеренко О.М., при секретарі Близнюк Є.О., за участю адвоката Хараїм О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

11.03.2025 до суду надійшов Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 259229, складений 01.03.2025, за змістом якого: 01.03.2025 о 01:44:00 год. за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Чумацький шлях, е/о 306, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewoo Sens днз НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку водій відмовився на портативний нагрудний відеореєстратор Motorolla VB 400 475331, 475323, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Від адвоката Хараїм О.В. надійшло клопотання, за змістом якого, вона просила провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Адвокат Хараїм О.В. в судовому засіданні клопотання про закриття провадження по справі підтримала у повному обсязі, просила задовольнити.

ІІ. Нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Кодекс України про адміністративні правопорушення, будучи центральним нормативно-правовим актом, що регулює суспільні відносини по притягненню до адміністративної відповідальності, передбачає застосування адміністративного стягнення за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Зміст цього діяння розкривається у диспозиції частини 1 статті 130 цього Кодексу.

ІІІ. Оцінка доказів, мотиви суду та прийняте у справі рішення.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Заслухавши адвоката Хараїм О.В., дослідивши письмові докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення; копія постанови серії ЕНА №4171683 від 01.03.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направлення водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижує увагу та швидкість реакції; рапорт; довідку про отримання посвідчення водія на право керування транспортними засобами; картка обліку адміністративного правопорушення; DVD диск з відеозаписом, при всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, роблю висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з пунктом 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушенням є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Відповідно до диспозиції вказаної статті обставинами, які підлягають перевірці при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності, є факт відмови особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та факт керування вказаною особою транспортним засобом.

Згідно зі ст.266 КУпАП, п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Доводи викладені адвокатом Хараїм О.В. в клопотанні про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, спростовуються оглянутими в судовому засіданні відеозаписами з бодікамер патрульної поліції.

1. Так, на відео зафіксовано факт руху транспортного засобу Daewoo Sens днз НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , до того ж видно, що транспортний засіб рухався у протилежному напрямку по дорозі з одностороннім рухом. Разом зі ОСОБА_2 в транспортному засобі знаходився його товариш. На питання патрульного поліцейського куди їдете, ОСОБА_1 пояснив, що вони їдуть додому у напрямку Лозуватки. Їхали по навігатору з Херсонської області.

Стосовно тверджень адвоката про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем і огляд на стан сп`яніння мав бути проведений в порядку ст. 266-1 КУпАП, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом ст. 266-1 КУпАП огляд на стан сп`яніння проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром, лише щодо військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.

Також, відповідно до ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців Збройних Сил України щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.

З оглянутого відеозапису видно, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції поза межами території будь-якої військової частини. До того ж, сам ОСОБА_1 зазначає, що «ми їхали до дому»: сlip-1 «Ми самі не знали, що можна буде поїхати до дому» (01:47:11); сlip-2 «Ніхто не знав, що так різко дадуть поїхати до дому» (01:58:35).

Тобто, та обставина, що під час зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби та виконував бойове розпорядження, спростовуються словами останнього: «ми їхали до дому».

Положення ст. 266-1 КУпАП передбачають порядок огляду військовослужбовців. При цьому статус водія є спеціальною нормою для військовослужбовців і тому при проведенні огляду військовослужбовця водія таку процедуру проводить поліція. Таким чином, під час процедури огляду на стан сп`яніння водія представники військової служби правопорядку не повинні запрошуватись.

2. Відповідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до пунктів 6-7 розділу І та 2-3, 6 розділу ІІ Інструкції, огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими із використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Тобто законом встановлено обов`язковість використання під час проведення огляду особи на стан сп`яніння технічних засобів відеозапису, і лише в разі неможливості їх застосування - фіксування результатів огляду проводиться у присутності двох свідків.

3. Пунктом 3 розділу 1 Інструкції визначено ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці). При цьому, за положеннями Інструкції визначення ознак щодо можливості знаходження водія у стані сп`яніння відноситься до виключної компетенції поліцейських.

Відповідно до чинного законодавства, працівник поліції самостійно на власний розсуд приходить до висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження таким водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння.

Сlip-1 містить наступне. На питання поліцейського: «Алкоголь давно вживали, а то запашок від вас», ОСОБА_1 : «Мабуть години чотири тому» (01:46:50). В подальшому, в процесі спілкування, інспектор патрульної поліції повідомив ОСОБА_1 , що вбачає у останнього ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, тремтіння пальців рук. ОСОБА_1 пояснив, що він контужений і із-за цього у нього тремтять руки. Також, ОСОБА_1 було роз`яснено, що можна пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора драгер, або проїхати до медичного закладу, або він має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, в такому випадку буде складено адміністративний протокол за відмову від проходження огляду (01:48:33). З відео видно, що інспектором патрульної поліції неодноразово роз`яснювалась процедура проходження огляду на стан сп`яніння та наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Також, інспектор патрульної поліції пояснював, що суддя приймає рішення по справі, це не в його компетенції (01:57:01), «Це ваше особисте рішення, я взагалі не можу щось радити. Не маю права. Рішення за вами» (01:57:12).

Сlip-2 містить чітку відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, а саме, ОСОБА_1 : «Давайте без драгера», на питання інспектора патрульної поліції: «Ви відмовляєтесь?», ОСОБА_1 відповів: «Так» (01:59:52). Також видно, що ОСОБА_1 було зачитано його права та роз`яснено, що останній відсторонений від права керування транспортним засобом, подальший рух транспортного засобу заборонений.

Дослідивши відеозаписи, необхідно зазначити наступне. Як видно із долученого відеозапису, після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 та поліцейські розмовляли вільно, спокійно із взаємною повагою та використовуючи допустиму лексику. Жодних ознак тиску на ОСОБА_1 чи упередженого ставлення до нього суд не виявив. Також, матеріали справи не містять жодних доказів того, що поліцейські змусили водія відмовитися від огляду на стан сп`яніння шляхом психологічного тиску. На відеозаписі чітко зафіксовано, що водій самостійно та свідомо відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, незалежно від того, що йому роз`яснювались наслідки такої відмови. Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників патрульної поліції не оскаржував.

Твердження адвоката про те, що ОСОБА_1 не надав чіткої відмови від проходження огляду на стан сп`яніння спростовуються дослідженими відеозаписами.

Під час спілкування з працівниками патрульної поліції, ОСОБА_1 жодного разу не заперечував, що він вживав алкоголь. Тільки після того, як було складено адміністративний протокол, у своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що він п`яним не був.

Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є правопорушенням з формальним складом, тобто є закінченим саме з моменту висловлення особою відмови від проходження відповідного огляду. Мотиви відмови водія від виконання вимоги поліцейських у відповідності до пункту 2.5 ПДР України правового значення не мають. Наслідком такої відмови є складення відносно водія протоколу про адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

4. Стосовно тверджень адвоката про порушення процедури огляду на стан сп`яніння, а саме щодо послідовності дій працівників патрульної поліції, та невручення направлення на проходження огляду у медичному закладі, слід зауважити наступне.

Згідно п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З оглянутого відеозапису видно, що працівниками поліції ОСОБА_1 неодноразово роз`яснювалась процедура проходження огляду, роз`яснювалось про необхідність проходження огляду в медичній установі у разі відмови від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу.

Відповідно до ч. 2 п. 9 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», що затверджений постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, зі змінами, працівники поліції забезпечують доставку осіб, які мають бути оглянуті, до найближчого закладу охорони здоров`я, не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 взагалі відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому невручення йому такого направлення не спростовує наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки відповідальність за вказане правопорушення наступає у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння. Направлення складається з метою доставки особи, яка керувала транспортним засобом, до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння та проведення у ньому такого огляду, а ОСОБА_1 не висловив бажання щодо проходження огляду з працівником поліції, а тому у працівників поліції не було підстав для вручення останньому такого направлення. Також, законом не передбачено його обов`язкове вручення, а такий документ є лише підставою для проведення огляду в закладі охорони здоров`я та надається лікарю вказаного закладу.

Складання інспектором патрульної поліції акту огляду на стан сп`яніння, не залежно від того, що такий огляд не проводився, не є порушенням норм Інструкції № 1452/735. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, не містить результатів огляду, оскільки такий огляд за допомогою спеціальних технічних засобів не проводився, однак був складений на виконання вимог п. 10 розділу 2 Інструкції № 1452/735.

Тобто п. 2.5 ПДР України встановлює обов`язок водія, а не право, пройти на вимогу поліцейського в установленому порядку медичний огляд на визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння і жодних винятків для цього правила дорожнього руху не містять.

Європейський Суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення Європейський Суд з прав людини від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Інші доводи адвоката Хараїм О.В. викладені у клопотанні, стосовно рапорту та картки обліку адміністративного правопорушення, мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи не спростовують встановлених обставин, а також того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на зазначене, вважаю, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а всі наявні в матеріалах справи докази в своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При призначені виду адміністративного стягнення, враховую особу порушника, характер вчиненого правопорушення, який вирізняється особливою суспільною небезпечністю, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність. Тому, для запобігання вчиненню нових правопорушень та виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил дорожнього руху необхідно накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції статті у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП безпосередньо передбачає позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік.

Така логіка законодавця обумовлена характером інкримінованого правопорушення, яке полягає у використанні джерела підвищеної небезпеки, яким є автомобіль, особою, яка знаходиться у стані сп`яніння, що свідчить про підвищену протиправність діяння.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Безальтернативність стягнення також спрямована на досягнення у суспільстві превентивної мети, а саме запобігання вчиненню цих правопорушень, як безпосередньо особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» підлягає стягненню з порушника судовий збір.

За змістом ст. 40-1 КУпАП України передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлена Законом України «Про судовий збір», Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік».

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 24, 27, 40-1, 130 ч.1, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Реквізити для сплати штрафу:

Отримувач платежу ГУК у Дн-кій обл/Дн-ка об. 21081300

Код отримувача (ЄДРПОУ) 37988155

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку (МФО) 899998

Рахунок UA0004001

Код класифікації доходів бюджету - 21081300

Призначення платежу

_____;______________________;21081300

Серія Номер протоколу

(адміністративний штраф (ДАІ) у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху)

Стягнути з ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору на користь держави в особі Державної судової адміністрації України з місцезнаходженням: 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, за реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку (МФО) 899998

Рахунок отримувача: UA0026001

Код класифікації доходів бюджету: 22030106

Відповідно до частини другої статті 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, та примусового виконання цієї постанови органом державної виконавчої служби з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Суддя О.М. Нестеренко