28.05.2025 Провадження по справі № 3/940/197/25
Справа № 940/460/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 травня 2025 року суддя Тетіївського районного суду Київської області Самсоненко Р.В., розглянувши матеріали, які надійшли з батальйону 2 полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив :

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 263323 від 06.03.2025 вбачається, що 05.03.2025 о 22 годині 29 хвилин в м. Тетіїв по вул. Володимирська (Кірова), 60, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Atlas, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у найближчому медичному закладі у лікаря нарколога водій категорично відмовився та був неодноразово попереджений за відповідальність у разі відмови.

Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, його захисник Пархоменко С.С. приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення заперечили з підстав вказаних в запереченнях на протокол про адміністративне правопорушення від 13.05.2025. ОСОБА_1 пояснив, що не керував даним транспортним засобом і не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Наявний в матеріалах справи відеозапис із портативних пристроїв відеофіксації працівників поліції не містить фіксації керування ним транспортним засобом.

Поряд з цим захисник ОСОБА_1 адвокат Пархоменко С.С. надав до суду заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в якому посилається на те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, його незаконно затримали працівники поліції, під час затримання не роз`яснили права, ОСОБА_1 погоджувався на огляд на сп`яніння у медичному закладі. Окрім того вказує, що ОСОБА_1 після складання протоколу пройшов за самозверненням огляд на стан алкогольного сп`яніння в Тетіївській центральній лікарні та долучив до заперечень відповідні медичні документи. Просив закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП.

Допитаний у судовому засіданні за клопотання адвоката Пархоменка С.С., свідок ОСОБА_2 , показав, що він перебував на місці події та бачив, що ОСОБА_1 під`їхав на автомобілі і пішов до туалету. В подальшому, працівники поліції скрутили ОСОБА_1 та поклали його на землю. Від проходження експертизи ОСОБА_1 не відмовлявся. Запаху алкоголю від ОСОБА_1 не відчувалось.

Всебічно та повно вивчивши матеріали у справі про адміністративне правопорушення, дослідивши аргументи сторін, проаналізувавши показання свідка, суд дійшов висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами за стандартом «поза розумним сумнівом», з урахуванням такого.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР України).

Пунктом 1.3 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно із частиною першою статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із статтею 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення; відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції та відео реєстратора службового автомобіля поліції; рапортом працівника поліції, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на проходження медичного огляду.

Зокрема, із відео реєстратора службового автомобіля ( диск 2/2, clip 3-4). вбачається, що автомобіль рухався по м. Тетіїв та повернув на автозаправну станцію без вімкненого покажчику повороту. В подальшому зазначений автомобіль зупинився на території АЗС та до нього підійшли працівники поліції, із місця водія автомобіля вийшов чоловік, яким в подальшому виявився ОСОБА_1 та пред`явив працівникам патрульної поліції службове посвідчення працівника поліції.

Відразу після цього патрульний запропонував ОСОБА_1 надати посвідчення водія та ОСОБА_1 показав посвідчення водія і запитав, яка причина зупинки. Після кількахвилинного спілкування працівників поліції із ОСОБА_1 , один із поліцейських вказав, що у ОСОБА_1 вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу Драгер.

ОСОБА_1 почав залишати місце зупинки транспортного засобу та тікати в приміщення АЗС. Працівники поліції неодноразово попереджали ОСОБА_1 про неприпустимість його поведінки та вжиття ними заходів примусу, а саме адміністративного затримання. Однак, ОСОБА_1 та його супутники (дружина та чоловік на ім`я ОСОБА_3 ), не реагували на законні вимоги працівників поліції, навпаки, зухвало перешкоджали працівникам поліції у виконанні їх службових обов`язків (Б/K Motorola 476742 та Б/K Motorola 476441), зокрема ОСОБА_1 зірвав нагрудну камеру з працівника поліції, що особисто підтвердив на місці події (22 год. 47 хв. 30 с. по 22 год. 49 хв. відеозапису на Б/K НОМЕР_3 (диск 1/2, clip 0)).

Внаслідок таких дій ОСОБА_1 щодо нього застосовано адміністративне затримання та спецзасіб кайданки.

Загалом, процес оформлення адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 тривав майже дві години. Під час спілкування працівників патрульної поліції із ОСОБА_1 останньому не менше семи разів пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці та у найближчому медичному закладі, тобто в Тетіївській центральній лікарні (23 год. 35 хв. по 23 год. 41 хв. відеозапису на Б/K Motorola 476742(диск 2/2, clip 2). Однак, ОСОБА_1 категорично відмовився від проходження огляду на місці зупинки та у Тетіївській лікарні, мотивуючи це тим, що він не довіряє працівникам цього медичного закладу. За відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння щодо нього складено адміністративний протокол за ч. 1 ст.130 КУпАП. Зміст протоколу ОСОБА_1 зачитано вголос та роз`яснено його права.

Твердження особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та її захисника адвоката Пархоменка С.С. про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, спростовуються дослідженими судом доказами.

Так, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується відеозаписами із відеореєстратора службового автомобіля (22 год. 29 хв. -22 год. 30 хв.), про що зазначено вище та сам ОСОБА_1 запитував у поліцейських про причину зупинки, тобто на перших хвилинах спілкування з працівниками патрульної поліції ОСОБА_1 не заперечував факту керування ним транспортним засобом і лише в процесі оформлення матеріалів змінив свою позицію, вказуючи, що за кермом автомобіля перебувала його дружина і вони помінялись місцями під час руху.

Щодо доводів сторони захисту про незаконне затримання, суд зазначає, що перевірка правомірності дій працівників патрульної поліції не входить до предмету доказування у цій справі.

Окрім того, з досліджених відеозаписів не вбачається фактів перевищення владних повноважень з боку працівників поліції, або порушення прав особи, щодо якої було складено адміністративний протокол. Так, зокрема при спілкуванні із водієм працівниками поліції було повідомлено фактичну підставу для вимоги надати документи, що підтверджують право керування транспортним засобом (не ввімкнений покажчик повороту), а також роз`яснено права особи, щодо якої складено адміністративний протокол.

Доказів протилежного, зокрема доказів наявності протиправних дій з боку працівників поліції та доказів оскарження дій працівників поліції у встановленому законом порядку, суду надано не було.

Твердження сторони захисту про надання ОСОБА_1 згоди на огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі суд відхиляє з огляду на таке.

Так, згідно із п. 7 розділу І Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі "Інструкція"), у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Суд звертає увагу на те, що Інструкцією не передбачено право вибору особою, що притягується до відповідальності, місця проходження огляду на стан сп`яніння.

Відтак, працівники поліції, пропонуючи ОСОБА_1 пройти огляд в Тетіївській центральній лікарні, діяли з дотриманням вимог вказаного нормативного документу.

Окрім того, суд зазначає, що дивним виглядає той факт, що ОСОБА_1 , маючи упереджене ставлення до Тетіївської центральної лікарні, в подальшому самостійно звернувся до цього медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 та його захисника Пархоменка С.С. про те, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, що, на їх думку, підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.03.2025, складеним КП «Тетіївська центральна лікарня», відповідно до якого він за самозверненням пройшов огляд 06.03.2025 року о 02 годині 05 хвилин та за результатами огляду ознак сп`яніння не виявлено та висновком експертного дослідження № 97 від 12.03.2025, судом до уваги не приймається, з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Оскільки огляд у лікаря нарколога проводиться в присутності поліцейського, даної вимоги ОСОБА_1 не дотримано, а тому такий огляд вважається недійсним.

Окрім того, суд звертає увагу, що диспозицією статті 130 КУпАП передбачено, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того перебував водій у стані сп`яніння чи ні. Перебувала особа, яка відмовилася від проходження огляду, у стані сп`яніння чи ні не потребує доведення під час встановлення складу такого правопорушення.

Не можуть бути прийняті і посилання захисника на те, що в подальшому ОСОБА_1 після складання протоколу, змінив свою позицію і врешті-решт погодився на проходження огляду.

Частиною 2 та ч. 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких умов, надання згоди на проходження огляду вже після закінчення вчинення дії, які становлять склад адміністративного правопорушення, як і після закінчення фіксування такого адміністративного правопорушення, не може вважатися належною підставою для «скасування» факту вчинення закінченого адміністративного правопорушення.

Оцінюючи події, зафіксовані на відеозаписі з портативних реєстраторів, суд розцінює таку поведінку ОСОБА_1 , а саме зухвала поведінка при спілкуванні з працівниками поліції, нецензурна лайка та залишення місця події, як обрану ним стратегію захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Показання ж свідка ОСОБА_2 суд відхиляє як доказ з наступних підстав.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на оцінці доказів на предмет їх достовірності, допустимості та належності окремо, а також достатності в їх сукупності. При цьому жоден доказ не має для суду наперед встановленої сили. Достовірністю доказу є здатність певного доказу об`єктивно надати відомості про певні обставини, що мають значення для справи.

Суд зауважує, що обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про невинуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Оцінюючи показання свідка ОСОБА_2 , суд вбачає об`єктивні підстави для сумнівів у їх достовірності, так як ці показання спростовуються відеозаписами події, які є наявні в матеріалах справи.

Переглянуті відеозаписи події, зроблені за допомогою нагрудних камер поліцейських та відеореєстратора автомобіля працівників поліції, які є об`єктивними доказами у справі, незалежними від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, дають підстави стверджувати про те, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ця відмова є зрозумілою і категоричною, що не передбачає двозначного трактування.

Суд зазначає, що всі дії працівників поліції відповідали вимогам ст. 266, 268 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Окрім того, ОСОБА_1 та його захисником не оскаржувалися дії працівників поліції відповідно до вимог ст. 267 КУпАП.

Всі інші доводи ОСОБА_1 та його захисника мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи не спростовують встановлених обставин, а також того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, з наявної у справі сукупності доказів поза розумним сумнівом вбачається, що ОСОБА_1 як особа, яка керувала транспортним засобом та у якої працівниками поліції виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився на вимогу поліцейського пройти у встановленому законом порядку огляд з метою встановлення стану сп`яніння, і вказані обставини свідчать про порушення ним п. 2.5 ПДР України, за що й передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З урахуванням наведених обставин у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладає стягнення в межах санкції даної статті у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно із Законом України "Про судовий збір" до стягнення із ОСОБА_1 підлягає судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.

На підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП, Закону України «Про судовий збір», керуючись ст. 283, 284 КУпАП,

постановив :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, притягнути до адміністративної відповідальності та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок на рахунок UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до Київського апеляційного суду.

Суддя Р.В. Самсоненко