ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/1090/25Головуючий у 1-й інстанції Шульгач Н.М.
Провадження № 33/817/281/25 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М., за участю ОСОБА_1 та його представника Зембри Є.Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Зембри Є.Й. на постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 05 травня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 605,60 грн. судового збору в дохід держави.

За наслідками апеляційного розгляду встановлено, що 13.03.2025 року о 16 год. 24 хв. дорога М-19, 239 км. водій гр. ОСОБА_1 , керував т/з «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме (порушення мови, звужені зіниці, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, поблідніння обличчя). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в встановлений законом порядку в КНП Кременецька опорна лікарня відмовився. Від керування відсторонений, чим порушив п.2.5 ПДР - відмова особи, яка керує ТЗ, від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Зембра Є.Й. просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях його довірителя складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовує вимоги тим, що викладена у постанові Кременецького районного суду Тернопільської області від 05 травня 2025 року фабула адміністративного правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи та суперечить змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №270420 від 13.03.2025 року, зокрема, у частині зазначеної дати і місця події, які, на переконання сторони захисту, мають істотне значення для встановлення істини у справі.

Вказує на те, що у постанові суду першої інстанції зазначено, що правопорушення мало місце 10.03.2025 року, тоді як у протоколі фіксується дата 13.03.2025 року, що, на думку апелянта, свідчить про грубе порушення вимог ст. 256 КУпАП щодо точного зазначення часу, місця та суті правопорушення.

Наголошує, що у протоколі наявні суперечливі дані щодо місця події: в одному пункті зазначено, що протокол складено на 239 км + 700 м автодороги М-19, а в іншому що водій перебував на 289 км цієї ж дороги, що створює 50-кілометрову різницю. Апелянт пояснює це тим, що ОСОБА_1 лише незначно виїхав заднім ходом на головну дорогу, аби пропустити поліцейський автомобіль, і не вчиняв жодного маневру, який можна кваліфікувати як керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Посилається на те, що судом першої інстанції безпідставно прийнято до уваги направлення на медичний огляд ОСОБА_1 , хоча, за словами апелянта, таке направлення не складалося на місці події, не оголошувалось водієві, а його зміст суперечить даним протоколу, зокрема, в частині часу направлення (12:00) та часу фактичного спілкування поліцейських із водієм (16:3017:30).

Наголошує, що під час первинного спілкування з ОСОБА_1 працівники поліції не повідомили йому жодної ознаки наркотичного сп?яніння, і лише згодом, після виклику іншого наряду, до протоколу були внесені стандартні фрази про ознаки сп?яніння, які, на переконання сторони захисту, не відповідали дійсному стану речей і були сформульовані «колективно» поліцейськими, серед яких один перебував у конфлікті інтересів з ОСОБА_1 .

Зазначає що відеоматеріали, які містяться в матеріалах справи, не підтверджують ні наявності ознак сп`яніння, ні законності дій працівників поліції, натомість свідчать про порушення ними процесуального порядку, що могло мати характер особистої упередженості або зведення рахунків.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його представника Зембру Є.Й., які підтримали апеляцію з викладених у ній мотивів, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується даними, що містяться у:

протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №270420 від 13.03.2025 року, з якого вбачається, що 13.03.2025 року о 16 год. 24 хв. дорога М-19, 239 км. водій гр. ОСОБА_1 , керував т/з «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме (порушення мови, звужені зіниці що не реагують на світло, поведінка що не відповідає обстановці, поблідніння обличчя). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в встановлений законом порядку в КНП Кременецька опорна лікарня відмовився. Від керування відсторонений, чим порушив п.2.5 ПДР;

направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 13.03.2025р., з якого вбачається найменування закладу охорони здоров`я КНП Кременецька опорна лікарня м. Кременець, водій т/з, що направляється на огляд ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у результаті огляду, проведеного поліцейськими, виявлені ознаки сп`яніння: порушення мови, звужені зіниці, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, поблідніння обличчя, огляд не проводився у зв`язку з відмовою водія від проходження огляду;

рапорті поліцейського СРПП Кременецького РВП від 02.04.2025, з якого вбачається, що 13.03.2025р., перебуваючи в додатковому наряді, ним було зупинено автомобіль марки Міцубіші Лансер д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_1 . Під час спілкування із водієм, було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, поведінка котра не відповідає обстановці, поблідніння покриву шкіри обличчя. На місці зупинки було викликано наряд СРПП Кременецького РВП, для оформлення адміністративних матеріалів;

свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П51QM000310325 чинне до 21 січня 2026 року, з якого вбачається, що Alcotest 6810 зав. №ARCD-0533 відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 Метрологія;

відеоматеріалах з нагрудних камер працівників поліції, на яких зафіксовано як працівники поліції спілкуються із водієм транспортного засобу Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_1 . Водієм вказаного транспортного засобу був ОСОБА_1 , який відмовлявся пред`являти документи, що посвідчують особу водія. У подальшому, працівниками поліції у водія вказаного транспортного засобу було виявлено ознаку наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка що не відповідає обстановці, про що оголошено водію вголос працівником поліції. Тому, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у КНП «Кременецька опорна лікарня. Також було роз`яснено наслідки відмови від проведення такого огляду, а саме те, що у випадку відмови від проходження вказаного огляду стосовно нього буде складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. Роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Однак водій ОСОБА_1 відмовився проїхати у медичний заклад.

Ці докази суддя вірно визнав належними, допустимими та достатніми для підтвердження вини ОСОБА_1 у відмові, як водія, від проходження у встановленому законом порядку огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння.

Перевіряючи посилання представника на невідповідність фабули правопорушення, викладеній у постанові суду від 05.05.2025 року фактичним обставинам справи виходжу з того що у судовому рішенні хоч і помилково зазначено дату вчинення правопорушення 10.03.2025 року замість 13.03.2025 року та місце його вчинення дорога М-19, 289 км. замість дорога М-19, 239 км., однак вказані події узгоджуються з даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №270420 від 13.03.2025 року, з якого прямо вбачається, що саме 13 березня 2025 року на дорозі М-19, 239 км., а не у іншу дату чи місце, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження відповідного огляду у встановленому законом порядку, у чому мав змогу переконатись суд апеляційної інстанції виходячи з вищеперелічених протоколу, рапорту поліцейського та відеоматеріалів, тому правильно виклав вказані обставини у постанові оскільки така помилка та розбіжність у кількадесят кілометрів не спростовує самого факту зупинки транспортного засобу, виявлення ознак наркотичного сп`яніння та фіксації відмови водія від проходження огляду. Крім того, відеозапис долучений до матеріалів справи (Відео WhatsApp, дата_2025-04-03 о 08.08.26_ab73aedd) підтверджуює наявність законної зупинки та об`єктивних підстав для направлення ОСОБА_1 до медичного закладу (а.с. 9).

Твердження апелянта про те, що поліцейські не мали підстав вважати, що водій перебував у стані наркотичного сп`яніння, є необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи наявні як рапорт поліцейського, так і направлення на огляд, в яких детально описані зовнішні ознаки наркотичного сп`яніння: порушення мови, звужені зіниці, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідала обстановці, поблідніння обличчя. Ці ж ознаки зафіксовані у відеозаписах з нагрудних камер поліцейських. Окрім того ці ознаки оцінюються поліцейським суб`єктивно, та могли бути спростовані водієм шляхом проходження огляду.

Посилання на нібито колективне складання протоколу є голослівним, оскільки з матеріалів справи вбачається, що адміністративні документи були оформлені у відповідності до вимог законодавства, за участю уповноважених працівників поліції, із дотриманням прав особи та належним роз`ясненням процесуальних наслідків відмови від огляду.

Твердження про нібито відсутність роз`яснення працівниками поліції водію ознак наркотичного сп?яніння також є безпідставним, оскільки на відозаписах із нагрудної камери працівника поліції чітко зафіксовано, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про підстави для направлення на огляд, а саме поведінка, що не відповідає обстановці (відезапис: export-7p2ee.mp4, дата: 13.03.2025, час: 16:57:25-16:57:30), місце його проведення та наслідки відмови. Відповідні роз`яснення також мають місце і у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказівка у скарзі не невиконання ОСОБА_1 функцій водія в зв`язку з тим що він трішки від`хав автомомбілем заднім ходом також є необгрунтованою оскільки особа вважається водієм з моменту коли вона завела двигун автомобіля та розпочала рух.

Отже, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, ґрунтується на сукупності належних та допустимих доказів і відповідає фактичним обставинам справи.

З огляду на викладене, постанову суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід залишити без змін, а подану його представником апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Зембри Є.Й. залишити без задоволення, а постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 05 травня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя