Справа № 331/1557/25
Провадження № 3/331/682/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя Кольц Д.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції за протоколом серії ЕПР1 №258663 від 28.02.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 5 ст. 126 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до опису протоколу серії ЕПР1 №258663 від 28.02.2025 28.02.2025 року о 13-00 годин в м. Запоріжжя, вул. Дніпровська біля буд. 4 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MERCEDES BENZ SPRINTER 416 CDI державний номерний знак НОМЕР_2 , при цьому не маючи права керування транспортними засобами відповідної категорії. Правопорушення вчинено повторно протягом року, ОСОБА_1 25.04.2024 був притягнутий до відповідальності постановою ЕНА №1994401, таким чином порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, таким чином стосовно ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

У судові засідання призначені на 16.04.2025, 21.05.2025 року ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки на адресу зазначену у протоколі

Крім того, відомості про час розгляду справи оприлюднені на офіційному сайті Олександрівського районного суду міста Запоріжжя, який є загальнодоступним. При цьому ОСОБА_1 було достовірно відомо про наявність в суді справи про адміністративне правопорушення стосовно нього. Так, ОСОБА_1 був обізнаний щодо вищевказаної події, йому було повідомлено, у вчиненні якого адміністративного правопорушення йому висувається обвинувачення.

Стаття 7 КУпАП України вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до Глави 21 КУпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 не виконує процесуального обов`язку щодо своєчасної явки до суду за викликом, не повідомляє про причини неявки, клопотань по відкладення розгляду справи із зазначенням причин неможливості розгляду справи не надає, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Згідно визначення поняття водій, яке надане у Правилах дорожнього руху, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч. ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Частиною другою статті 126 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Частиною п`ятою статті 126 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Судом досліджені письмові доказі, які зібрані особою, яка склала протокол та направлені до суду для розгляду:

-протокол серії ЕПР1 №258663 від 28.02.2025 року, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, зокрема зазначено про повторне протягом року порушення ОСОБА_1 п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП;

-довідка із бази даних підсистеми «Адмінпрактики», відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має посвідчення подія НОМЕР_3 від 19.09.1998 року;

-копія постанови серії ЕНА №1994401 від 25.04.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч. 2 ст. 126 КУпАП 25.04.2024 року із накладенням штрафу у розмірі 3400 гривень;

-відеозапис із нагрудної камери поліцейського №471418 на якому екіпаж патрульної поліції під`їжджає до місця дорожньо-транспортної пригоди, де один із учасників дорожньо-транспортної пригоди є ОСОБА_1 . Під час спілкування із ОСОБА_1 , останній повідомив, що посвідчення водія не має («12:40:51»), після чого останнього було ознайомлено із правами, передбаченими Конституцією та ст. 268 КУпАП, та складено матеріали, з якими було ознайомлено ОСОБА_1 .

Як вже вище вказано судом, ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, що декларовано ч. 2 ст. 126 КУпАП.

У викладі складу адміністративного правопорушення у протоколі зазначено про керування транспортним засобом ОСОБА_1 , який не має права керування таким транспортним засобом. Однак, довідка з бази даних «Адмінпрактика», долучена до матеріалів, вказує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має посвідчення водія, вказаний номер посвідчення та дата видачі.

Жодних інших письмових доказів, які б дали можливість суду встановити, що особа, щодо якої складений протокол, не має права керування транспортними засобами не додано.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №258663 від 28.02.2025 року, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а тому, оцінивши надані суду докази, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 126, 247, 283, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Д.М. Кольц