Провадження № 33/819/123/25 Доповідач в апеляційної інстанції Гемма Ю.М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі:

судді Гемми Ю.М.,

за участю секретаря Сокол Ю.Ю.,

захисника Петряєва В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Петряєва В.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 28 квітня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік без вилучення транспортного засобу.

Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Судом установлено, що 16.08.2024 року водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом (далі т.з.) БАЗ А079.14, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною першою ст.130 КУпАП.

Доводи та вимоги апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, захисник Петряєв В.В. в інтересах ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Зазначає, що у судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він є водієм маршрутного таксі та вже виїхав на маршрут, пройшов відповідне освідування лікарем підприємства та поспішає на зупинку для перевезення пасажирів, що є причиною крайньої необхідності.

Крім того, указує про те, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Позиції сторін

ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності, було належним чином повідомлено про дату, час і місце апеляційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду апеляційної інстанції, а також про його обов`язкову участь в апеляційному розгляді, не надходило. Тому відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП його неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

В судовому засіданні захисник Петряєв В.В. в інтересах ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності, підтримав апеляційні вимоги, сторони захисту, просив скасувати постанову суду та закрити провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши позицію сторони захисту, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Мотиви суду

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП, встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст.130 КУпАП.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306, встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст.266 КУпАП, а також затверджено спільним Наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Інструкцією передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи впливає, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув справу, враховуючи вимоги вищевказаних законодавчих актів.

Як правильно зазначено в оскаржуваній постанові суду, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення обставинах, підтверджується наступними доказами, зібраними в порядку ст.251 КУпАП, а саме даними, що зафіксовані:

- у протоколі серії ААД № 600636 від 16.08.2024 року за ч.1 ст.130 КУпАП;

- у направленні на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; -у рапорті; - у довідці на оптичному диску, в яких викладені обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зокрема, ним допущено порушення вимог п.2.5 ПДР України, згідно якого він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі у встановленому Законом порядку;

- у відеофайлах з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, в тому числі і того, який здійснював оформлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, який кореспондується з фактичними обставинами справи та вказує на факт порушення водієм вказаних Правил дорожнього руху України; - направленням на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.08.2024 року, згідно якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, від огляду відмовився.

Протокол про адміністративне правопорушення за своїм змістом відповідає вимогам ст.256 КУпАП, складений відповідно до ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, в ньому зазначена дата і час його складення, обставини вчинення адміністративного правопорушення (суть правопорушення), з посилання на конкретний пункт ПДР та статтю КУпАП, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 і відповідальність за вчинення якого, передбачена КУпАП.

Крім того, під час складання протоколу ОСОБА_1 були роз`яснені в повному обсязі його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, в тому числі і право на правову допомогу. Будь-якої незгоди чи зауважень зі змістом протоколу чи порядком його складання ОСОБА_1 не висловлював.

Якість з запису з боді-камери поліцейських є належної якості, такою, яка дає змогу відтворити події, зазначені в протоколі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та підтверджує їх.

Згідно цього відеозапису, жодного тиску чи примусу з боку співробітників поліції на ОСОБА_1 з метою примушення до проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі, чи відмови від його проходження, визнання ним вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не вбачається.

Крім того, відеозаписом підтверджено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі.

Водночас терміновість виконання ОСОБА_1 певних завдань по роботі спростовується подальшою його поведінкою після зупинки керованого ним транспортного засобу, а саме майже на протязі години складання протоколу, він жодного разу не виказував подібного.

Вищевказані обставини підтверджуються відеозаписом із нагрудних відеореєстраторів інспекторів поліції, якими зафіксовано обставини події.

Ці відеозаписи є доказом у даній справі та підтверджують факт порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Зазначене кореспондується з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.11.2018 року у справі № 678/991/17, адміністративне провадження № К/9901/6128/18.

Сам факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується сукупністю матеріалів справи, які стали доказами вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, факт відмови на вимогу поліцейського пройти відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я не заперечувався самим ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього.

Він же, при розгляді справи у суді першої інстанції визнав себе винним та не заперечував обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, де пояснив, що випив 0,5 л пива.

Апеляційний суд наголошує, що у відповідності до ст.251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Суд першої інстанції досліджує обставини справи лише за наявної сукупності зібраних уповноваженими особами доказів і приймає рішення на підставі їх оцінки.

Судом не було встановлено жодних обставин щодо недостатності наявних у справі доказів для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, щосуд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги позицію сторони захисту про недоведеність вини ОСОБА_1 , яка не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду, та висновків суду не спростовує.

Наданий стороною захисту під час апеляційного розгляду результат токсикологічного дослідження № 311 від 20.08.2024 КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР лабораторія наркологічного центру про те, що 16.08.2024 року о 09 годині ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, згідно якого у нього в крові та в сечі етиловий алкоголь не знайдено, апеляційний суд не приймає до уваги як належний та допустимий доказ, оскільки ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, в порушення вимог ч.4, 5 ст.266 КУпАП огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду було проведено без присутності поліцейського, а тому такий огляд на стан алкогольного сп`яніння вважається недійсним.

Інші обставини, зазначені в апеляційній скарзі, були відомі суду першої інстанції під час розгляду справи та враховані при постановленні відповідного судового рішення.

Зважаючи на викладене вище, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, дослідивши всі зібрані у справі докази, дав їм належну оцінку в їх сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У зв`язку з чим, доводи захисника про відсутність належних та допустимих доказів у справі, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та наявність підстав для закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, не ґрунтуються на матеріалах справи.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП у межах, установлених санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, ступеня вини, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Даних про те, що у справі допущено порушення норм процесуального права, зокрема, порушення права на захист ОСОБА_1 при збиранні й дослідженні доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Отже, посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, є безпідставними.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги захисника не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність та необґрунтованість винесеної у справі постанови.

Тому підстави для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги захисника Петряєва В.В. в інтересах ОСОБА_1 , відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд.

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Петряєва Володимира Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 28 квітня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: Ю.М. Гемма