Справа № 444/1481/25
Провадження № 3/444/805/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Зеліско Р. Й., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з УПП у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рава-Руська, Жовківського району Львівської області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 23.06.1998 року; ІПН НОМЕР_2 )

за ст. ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

До Жовківського районного суду Львівської області, для розгляду направлено матеріали адміністративної справи, в тому числі протокол серії ЕПР 1 № 302137 від 16.04.2025 року, який складено інспектором ВРОМ УПП у Львівській області ДПП лейтенантом поліції Тивунька А.Б. відносно ОСОБА_1 , згідно якого ОСОБА_1 15.04.2025 року о 16 год. 00 хв. в м. Рава-Руська по вул. Львівській, 68 Львівського району Львівської області керуючи транспортним засобом - мотоциклом марки "ММВЗ 3115", номерний знак НОМЕР_3 , був неуважний при зміні напрямку руху, не переконався у відсутності небезпеки для себе та інших учасників, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом марки "CITROEN", номерний знак НОМЕР_4 , який рухався позаду, під керуванням водія ОСОБА_2 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. п. 2.3б, 10.1 Правил дорожнього руху. Такими своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Окрім цього, до Жовківського районного суду Львівської області, для розгляду направлено матеріали адміністративної справи, в тому числі протокол серії ЕПР 1 № 302144 від 16.04.2025 року, який складено інспектором ВРОМ УПП у Львівській області ДПП лейтенантом поліції Тивунька А.Б. відносно ОСОБА_1 , згідно якого ОСОБА_1 15.04.2025 року о 16 год. 00 хв. в м. Рава-Руська по вул. Львівській, 68 Львівського району Львівської області керуючи транспортним засобом - мотоциклом марки "ММВЗ 3115", номерний знак НОМЕР_3 , будучи причетним до ДТП не повідомив органи Національної поліції про вчинення ним ДТП, та залишив місце пригоди. Такими своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що 15.04.2025 року, приблизно о 16.00 год., він виїхав від маркету "АТБ" на головну дорогу та включивши завчасно поворот ліворуч почав здійснювати даний маневр і в цей момент відчув удар. Від удару він разом із мотоциклом впав на проїздну частину дороги. Водій транспортного засобу марки "CITROEN" ОСОБА_2 вибігла з автомобіля та підбігши до нього, запропонувала допомогу, а також те, що вона викличе швидку медичну допомогу. Він відмовився від допомоги, так як попробував самостійно встати та зрозумів, що важких ушкоджень у нього немає, лише забій при ударі. Тому вони вирішили обоє, що викликати працівників поліції не будуть та роз"їхались, обмінявшись номерами телефонів. Лише на наступний день до його будинку приїхали працівники поліції та повідомили, що до них поступила заява ОСОБА_3 про вчинення ДТП та склали відносно нього протоколи про адміністративне правопорушення за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

Додав, що їхав він з малою швидкістю, коли вирішив повертати, то переконався у безпечності маневру. Транспортний засіб марки "CITROEN", який рухався позаду нього, він бачив, однак такий ще був на досить великій відстані від нього, а тому він був упевнений, що встигне здійснити поворот ліворуч. Однак, в цей день падав дощ, дзеркало було мокре та він пригадує, що не повертав голови, щоби ще раз переконатися у безпеці його маневру. Крім цього додав, що його мотоциклу більше 50 років. Недоліком є те, що коли він зменшує швидкість руху та включає покажчик повороту, то такий дуже слабенько світить, а тому ОСОБА_2 могла його не побачити.

ОСОБА_2 в судовому засіданні пояслила, що керувала транспортним засобом марки "CITROEN", номерний знак НОМЕР_4 , позаду мотоцикла. Швидкість у обох буда невелика, падав дощ. Водій мотоциклу більш тримася сторони бордюру, тому вона і не могла передбачити, що він буде здійснювати маневр повороту. Коли побачила, що він різко повертає ліворуч, то старалася уникнути ДТП, різко гальмуючи, але їй цього не вдалося, Від удару мотоцикл із водієм впали на проїздну частину дороги. Підбігши до нього, вона запропонувала ОСОБА_1 викликати швидку медичну допомогу та працівників поліції. Однак, він спробував встати самостійно та сказав, що не потрібно, так як ушкоджень немає, лише забій. Вони дійсно домовились, що нікого викликати не будуть та мирно розійшлись. Однак, потім їй порадили оформити ДТП та вона звернулася із заявою до поліції.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази кожен окремо та в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Згідно ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З метою повного з`ясування усіх обставин справи, в судовому засіданні було детально оглянуто та проаналізовано протоколи про адміністративні правопорушення та додані до них матеріали.

Відповідно до Правил дорожнього руху, дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху чи стоянки транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у залишенні місця дорожньо- транспортної пригоди з порушенням встановлених нормативно-правовими актами правил.

Суб`єктом правопорушення є - водій транспортного засобу, а також інші учасники дорожнього руху, які залишили місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Водій - особа, яка керує транспортним засобом і має при собі посвідчення водія відповідної категорії.

Учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у форм, умислу.

Вина являє собою психічне ставлення до вчинюваної дії чи бездіяльності та її наслідків.

Тобто, водій чи інший учасник дорожнього руху розуміє, що скоює дане адміністративне правопорушення.

Адміністративне правопорушення визнають вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії (бездіяльності), передбачала її шкідливі наслідки й бажала їх або свідомо допускала їх настання (ст. 10 КУпАП). Усвідомлення протиправного характеру діяння та передбачення шкідливих наслідків становлять інтелектуальні ознаки умислу, а бажання або свідоме допущення наслідків - вольову ознаку.

Згідно з п.1.10 ПДР України залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - це дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Суб`єктивна сторона вчиненого діяння характеризується усвідомленням особи в тому, що нею було вчинено ДТП та свідомим у зв`язку з цим зникненням з місця пригоди.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема пояснень ОСОБА_1 та самої потерпілої ОСОБА_2 , вони не мали наміру залишати місце ДТП, тривалий час перебували на місці вчинення ДТП, домовились не викликати швидкої медичної допомоги та працівників поліції, обоє у своїх діях бачили вину, а в подальшому ОСОБА_2 сама повідомила працівників поліції про ДТП і розповіла всі обставини ДТП.

Те, що ОСОБА_1 не мав на меті залишати місце ДТП і тим самим приховувати факт такої ДТП та обставини його скоєння, підтверджується також:

- копією письмових пояснень ОСОБА_1 ;

- кслемою місця ДТП,

а також поясненнями обох учасників ДТП у судовому засіданні.

Документи, які долучені до протоколів про адміністративне правопорушення не містять жодної інформації та жодних відомостей про те, що ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, тобто вчинив дії, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Допитана ОСОБА_2 пояснила, що частково вбачає і свою вину у вчиненні ДТП.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 повністю відсутні належні та допустимі докази факту залишення ним місця дорожньо-транспортної пригоди з метою приховати факт такої пригоди або обставин її скоєння, що спричинило необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу.

Будь-яких доказів, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, які б підтверджували факт залишення ОСОБА_1 місця ДТП і відповідно вчиненні дій, спрямованих на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу, матеріали справи не містять.

Вина у вчиненні ДТП учасниками визнавалась як взаємна.

ОСОБА_1 жодних дій, спрямованих на приховування фату дорожньо-транспортної пригоди або обставин її скоєння не вчиняв. Поліцейські не вживали заходів для встановлення учасників дорожньо-транспортної пригоди, транспортних засобів.

Протокол про адміністративне правопорушення є доказом вчинення адміністративного правопорушення і може приймається до уваги лише за наявності інших матеріалів, що додаються до нього і можуть підтвердити обставини справи, що викладені у ньому. Проте, сам по собі протокол не є безумовним доказом вчинення адміністративного правопорушення, а інші документи, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, і які наявні в матеріалах справи, аж ніяк не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

Наведене у своїй сукупності дає підстави стверджувати те, що в діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона вчинення правопорушення, а тому в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд вважає, що є достатньо доказів для прийняття правильного, законного рішення.

Ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приходжу до висновку, що справа про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так як відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за яке ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, оскільки його вина не доведена жодними належними доказами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи, що справа підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а тому відповідно судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Відповідно до ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Керуючись ст. 122-4, ст. 124, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 266, 283, ч. 2 ст. 284, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення №444/1481/25, провадження №3/444/805/2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП та справу про адміністративне правопорушення №444/1480/25, провадження №3/444/804/2025 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - об`єднати в одне провадження та присвоїти номер справи №444/1481/25, провадження №3/444/805/2025.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративне правопорушення- закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Суддя: Зеліско Р. Й.