Справа № 214/3726/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 травня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., за участі: секретаря судового засідання Попкової Ю.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від відділення поліції №4 КРУП ГУНП у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (інн НОМЕР_1 ), громадянство Україна, яка має вищу освіту, не працевлаштованої, розлученої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

29.04.2025 приблизно об 11 год. 00 хв. ОСОБА_1 , за місцем мешкання в кв. АДРЕСА_2 , умисно вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме: висловлювалась нецензурною лайкою на адресу останньої. Внаслідок дій ОСОБА_1 завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 , чим порушено Закон України №2229-VIII від 07.12.2017.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , як особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнала частково, оскільки вважає, що 29.04.2025 між нею та матір`ю ОСОБА_2 стався конфлікт. Вона не вчиняла відносно ОСОБА_2 домашнього насильства, а лише висловлювалась нецензурною лайкою. В квітні 2025 року вона повернулась в Україну з Польщі, де працювала по найму, щоб жити разом з дітьми однією сім`єю. В Польщі вона 4 роки проживала разом з дітьми, а згодом була вимушена привезти дітей до батьків в Україну, оскільки розлучилась з чоловіком. Останні 5 років її діти живуть з її батьками, вона надсилала гроші батькам з Польщі з метою належного утримання дітей. ОСОБА_2 постійно погрожує їй позбавленням батьківських прав. Вона на теперішній час не має роботи, однак займається її пошуком. Має незадовільний стан здоров`я, пов`язаний з тривалим вживанням наркотичних речовин, у зв`язку з чим намагається пройти лікування від наркотичної залежності.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила, що вона є матір`ю ОСОБА_1 , яка 02.04.2025 повернулась із Польщі, де перебувала на заробітках. З моменту повернення, ОСОБА_1 не піклується про своїх дітей, які перебувають останні роки на утриманні ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , а саме: ОСОБА_1 не може забезпечити отримання аліментів на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та не здійснює реєстрацію місця проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що порушує права останніх. Вона постійно влаштовує конфлікти в присутності дітей, висловлюється нецензурною лайкою. ОСОБА_1 вже притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно свого батька ОСОБА_6 .

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, яка підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №443574 від 29.04.2025, в якому зазначені обставини вчинення ОСОБА_1 29.04.2025 приблизно об 11 год. 00 хв. відносно своєї матері ОСОБА_2 умисного домашнього насильства психологічного характеру;

- рапортом інспектора патрульної поліції від 29.04.2025, зміст якого узгоджується зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №443574 від 29.04.2025, складеного відносно ОСОБА_1 ;

- протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 29.04.2025, зміст якого узгоджується зі змістом рапорта інспектора патрульної поліції від 29.04.2025;

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 29.04.2025.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 , яка відповідно є її матір`ю, які в контексті ч.1 ст.1, ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» є суб`єктами, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству. Відтак відповідно до диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП ОСОБА_1 є суб`єктом інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Суд, виходячи з наведеного, з дотриманням ст.ст.245, 280 КУпАП всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, вислухавши пояснення сторін, дослідив письмові матеріали та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за ознаками; вчинення домашнього насильства, а саме: умисне вчинення діянь психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погроз, образ), внаслідок чого завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Приходячи до зазначеного вище висновку, суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про не вчинення відносно своєї матері ОСОБА_2 домашнього насильства, оскільки вони спростовуються відомостями, які містяться в досліджених судом належних та допустимих письмових доказах та поясненнях потерпілої ОСОБА_2 , які суд вважає правдивими та достатніми для прийняття процесуального рішення у справі.

Обираючи вид і міру адміністративного стягнення, суд враховує особу ОСОБА_1 , яка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення, вину визнала частково, схильна до девіантної поведінки, тому вважає за необхідне застосувати відносно неї адміністративне стягнення у виді штрафу, яке відповідно до вимог ст.23 КУпАП суд вважає справедливим, достатнім і необхідним для запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Крім того, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, з метою припинення вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства в подальшому, яке носить систематичний характер, зміни її насильницької поведінки, формування нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках зі своїми близькими, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, в порядку ст.39-1 КУпАП суд вважає за необхідне одночасно вирішити питання про направлення ОСОБА_1 на проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», із взяттям її на профілактичний облік та проведенням з нею профілактичної роботи в порядку, визначеному законом.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.23, 24, 27, 33-35, 40-1, ч.1 ст.173-2, ст.ст.245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_7 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп. у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Направити ОСОБА_7 на проходження програми, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», із взяттям її на профілактичний облік та проведенням з нею профілактичної роботи.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілою протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. Згідно зі ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя О.І. Євтушенко