Провадження № 3/127/2332/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2025 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Шидловський О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 04.04.2025, серії ВАД №309996, вбачається, що 04.04.2025, близько 17:10 год., за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного і фізичного характеру відносно дружини, а саме, ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, шарпав за руки і штовхав, чим спричинив психологічні страждання і шкоду психологічному здоров`ю потерпілої особи.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, проте надав суду письмові пояснення в яких зазначив, що вину в інкримінованому діянні не визнає.

По суті справи зазначив, що в матеріалах справи в графі свідки відсутні прізвища імена та по батькові свідків. Тобто, факти на які посилається ініціатор адміністративних матеріалів не підтверджують свідками та доказами, а виключно поясненнями зацікавленої особи. Тобто її свідчення проти моїх.

Поза увагою суду також, не може залишатися біографія самої потерпілої. А саме, постановою Вінницького районного суду від 07.02.2014 у справі 128/6517/13-п було визнано винною ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3-х неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51 грн. 00 коп. в дохід держави.

Зокрема іншою постановою, того самого суду, від 04.10.2024 року у справі 128/4019/24 також було визнано ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3-х неоподаткованих мінімумів доходів громадян в дохід держави. Цей факт дає підстави про те що ініціатором сімейного насильства є саме потерпіла, а не я.

Також, свідчення викладенні нею у цій справі, ставлять під сумнів а також недовіру тому що нею було написано. По за увагою суду також не може залишатися той факт що потерпіла намагається скривдити мене та безпідставно пише на мене усілякі заяви та скарги які не находять свого підтвердження у судах.

А саме, постановою Вінницького районного суду від 06.11.2024 у справі 128/4018/24 якою провадження в адміністративній справі щодо мене про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, закрито в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Вкотре підтверджує той факт, що моя дружина має до мене якусь неприязність а також безпідставно пише на мене скарги.

Крім того, постановою Вінницького апеляційного суду від 21.03.2024 127/40541/24 провадження у справі також було закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в моїх діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №309996, 04.04.2025, близько 17:10 год., за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного і фізичного характеру відносно дружини , а саме, ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, шарпав за руки і штовхав, чим спричинив психологічні страждання і шкоду психологічному здоров`ю потерпілої особи. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП (а.с.1).

Диспозицією частини третьої статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинено повторно особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Склад адміністративного правопорушення це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони даного правопорушення є діяння (будь-які дії фізичного, психологічного чи економічного характеру, в тому числі погрози та образи), його шкідливі наслідки (шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, яка була або могла бути завдана) та причинний зв`язок між діянням та наслідками.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено наступне:

- домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (пункт 3);

- психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (пункт 14);

- фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (пункт 17).

З аналізу наведених вище норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією статті 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, психологічного або економічного характеру завдало шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Отже, обов`язковими елементами складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, є умисні дії/бездіяльність та наявність наслідків їх вчинення, зокрема у виді завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

За змістом статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

У даному випадку, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться в провину вчинення домашнього насильства відносно дружини ОСОБА_2 , як зазначено у протоколі, вчинення діянь психологічного та фізичного характеру завдано шкоди здоров`ю потерпілій.

Крім того, вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного характеру повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами (наприклад аудіо/відео фіксацією), що є необхідним елементом складу даного правопорушення.

Із матеріалів справи вбачається, що підставою для складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення була заява ОСОБА_2 (його дружини).

Інших доказів, крім вищенаведених, суду надано не було.

Пояснення у ОСОБА_1 працівниками поліції не відбиралися.

ОСОБА_1 із складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення не погодився, про що зазначив у протоколі в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення».

Факт написання ОСОБА_2 заяви про вчинення правопорушення автоматично не утворює склад правопорушення у виді домашнього насильства психологічного та фізичного характеру.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

При цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

На думку суду, працівники поліції з певним формалізмом віднеслись до своїх обов`язків щодо повного та всебічного розгляду заяви ОСОБА_2 з метою підтвердження чи спростування сказаного ОСОБА_2 , склали матеріали про адміністративне правопорушення та направили їх до суду.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №309996 від 04.04.2025, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Разом з тим, до матеріалів адміністративної справи не надано жодних доказів, що ОСОБА_1 на протязі року притягувався до адміністративної відповідальності за одне з порушень, передбачених частиною першою та другою статті 173-2 КУпАП та відносно нього прийнято рішення у виді накладення адміністративного стягнення.

Проаналізувавши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, матеріали справи не містять, що виключає можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Частиною першою статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, за таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 7, 9, 173-2, 247, 283, 284, 294 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: