Справа № 748/1023/25 Головуючий у 1 інстанції Хоменко Л. В.
Провадження № 33/4823/477/25
Категорія - ч.4 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю захисника - Кінебаса О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Кінебаса О.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 квітня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 34 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 18 жовтня 2024 року о 19 год 00 хв, на 20 км а/д Н27 «Чернігів-Мена-Сосниця-Грем`яч», зі сторони м. Чернігів у напрямку м. Мена Чернігівської області, ОСОБА_1 керував автомобілем «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , та після скоєння ДТП за його участю, до проведення медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння, вживав наркотичні засоби, що підтверджується результатом токсикологічного дослідження №2997, чим порушив вимоги п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Кінебас О.М. подав в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову місцевого суду, а провадження в справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення. Вважає, що місцевий суд не з`ясував всебічно, повно та об`єктивно обставини справи, не дослідив належним чином суб`єктивну сторону інкримінованого правопорушення та не надав належної оцінки поясненням ОСОБА_1 , які повністю спростовують наявність умислу на вживання заборонених речовин після ДТП з метою уникнення відповідальності. Апелянт вказує, що пояснення ОСОБА_1 свідчать про те, що таблетка сприймалася ним як засіб від головного болю. Більш того, ОСОБА_1 зазначив, що не знав про заборону приймати будь-які препарати до проходження огляду на стан сп`яніння, а працівників поліції на місці пригоди, які б могли повідомити про це, ще не було.

Також просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки ОСОБА_1 не був присутній у судовому засіданні, а копію судового рішення отримав лише 30.04.2025.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був поінформований належним чином, що підтвердив його захисник, просив розглянути справу без його участі.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника Кінебаса О.М., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, зокрема, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно зі ст.289 КУпАП в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин, цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З метою забезпечення принципу доступу громадян до правосуддя, з огляду на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає за можливе поновити захиснику Кінебасу О.М. строк на звернення до суду.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Відповідальність за ч.4 ст.130 КУпАП настає, зокрема, за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Згідно з пунктом 2.10 «є» ПДР України, водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №240956 від 07.02.2025, ОСОБА_1 , 18 жовтня 2024 року о 19:00 год, на 20 км а/д Н27 «Чернігів-Мена-Сосниця-Грем`яч», зі сторони м. Чернігова в напрямку м. Мени, керував автомобілем «Skoda Octavia», р.н. НОМЕР_1 , та після скоєння ДТП за його участю, до проведення медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння, вживав наркотичні засоби, що підтверджується результатом токсикологічного дослідження №2997, чим порушив вимоги п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.4 ст.130 КУпАП (а.с.3).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Як убачається з результату токсикологічного дослідження № 2997 від 21-22 жовтня 2024 року, в біологічному матеріалі (сечі від 19.10.2024) ОСОБА_1 виявлено амфетаміни, канабіноїди, метамфетаміни; метадон не виявлено (а.с.31).

Згідно з постановою ст. слідчого СУ ГУ НП в Чернігівській області Тихомира І.П. від 31 січня 2024 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 19.10.2024 за № 0001027 - закрито. Встановлено, що на підставі зібраних в ході досудового розслідування матеріалів та доказів водій ОСОБА_1 своєчасно виконував п.12.3 Правил дорожнього руху не мав технічної можливості уникнути дорожньо-транспортної пригоди, його дії не перебувають у причинному зв`язку з настанням ДТП, а отже в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України (а.с.5-11).

Як слідує з переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського, працівники поліції приїхали до ОСОБА_1 та повідомили, що постановою слідчого кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, закрито. Також, поліцейські ознайомили ОСОБА_1 з результатами токсикологічного дослідження, з якими останній погодився. Під час спілкування ОСОБА_1 пояснив, що через сильне хвилювання після ДТП вжив таблетку. Після цього поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 його права, склав протокол про адміністративне правопорушення та ознайомив останнього з його змістом.

Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо оформлення протоколу відносно нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не мав умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, є безпідставним, оскільки він знав, що був учасником ДТП та повинен у такому разі діяти у відповідності до Правил дорожнього руху.

Те, що ОСОБА_1 не був винуватцем ДТП, не звільняє останнього від обов`язку у разі причетності до ДТП не вживати наркотичні засоби до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Отже, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, не заслуговують на увагу. Таку позицію сторони захисту слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Відтак, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом і після вчинення ДТП, за його участю, вжив наркотичні засоби до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.10 «є» Правил дорожнього руху, з чим погоджується й апеляційний суд.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику Кінебасу О.М. строк на апеляційне оскарження постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 квітня 2025 року.

Апеляційну скаргу захисника Кінебаса О.М. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 квітня 2025 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний