Справа № 357/6360/25
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2025 року Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Олександр Шовкопляс розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції у Київській області полк патрульної поліції в м. Біла Церква та Білоцерківському районі відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП: в матеріалах справи відсутній, громадянина України, працюючого водієм в «Бетонсервіс», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності притягався,

за ч. 1 ст. 139 КУпАП (далі - протокол),

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

установив:

згідно з протоколом, 22 квітня 2025 року о 07:45 год. в м. Біла Церква по вул. Київська, 31, на перехресті з круговим рухом вул. Київська вул. Осипенка вул. Сквирське шосе вул. Ярослава Мудрого, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Камаз», н.з. НОМЕР_1 , здійснював перевезення бетонної суміші та під час руху допустив виливання бетонної суміші на проїзну частину, забруднивши її, чим порушив вимоги п. 1.5, 2.3 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 139 КУпАП.

У ході розгляду протоколу, ОСОБА_1 зазначав, що зранку 22 квітня 2025 року він керував автомобілем «Камаз», рухаючись по вул. Київська на круговому перехресті зупинився, щоб дати дорогу іншим учасникам дорожнього руху, потім почав рух по колу і почув сигнал позаду, подивившись у дзеркало заднього виду він побачив як бетонна суміш почала виливатись на дорогу, після цього він зупинився і почав вживати заходи, що припинити витікання бетонної суміші.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши протокол, надані до нього докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за ч. 1 ст. 139 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, … ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КУпАП, пошкодження автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, і накладення штрафу на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин.

Суддя зазначає, що об`єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього та залізничного руху, а також суспільні відносини у сфері власності.

Об`єктивна може виражатися, серед іншого, у формі забруднення дорожнього покриття.

Суб`єктом є громадяни, у тому числі громадяни-суб`єкти господарської діяльності та посадові особи, відповідальні за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць.

Суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.

Суддя вважає, що наявність в діях ОСОБА_1 зазначених ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП, підтверджується сукупністю таких доказів:

протоколом, згідно з яким 22 квітня 2025 року о 07:45 год. в м. Біла Церква по вул. Київська, 31, на перехресті з круговим рухом вул. Київська вул. Осипенка вул. Сквирське шосе вул. Ярослава Мудрого, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Камаз», н.з. НОМЕР_1 , здійснював перевезення бетонної суміші та під час руху допустив виливання бетонної суміші на проїзну частину, забруднивши її, чим порушив вимоги п. 1.5, 2.3 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 139 КУпАП;

актом обстеження ділянки вулично-дорожньої мережі від 22 квітня 2025 року, згідно з яким за результатами обстеження в м. Біла Церква перехрестя з круговим рухом вул. Київська вул. Осипенка вул. Я.Мудрого вул. Сквирське шосе, старший інспектор ВБДР ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП Морозюк Р., зафіксував, що на покритті проїзної частини наявні забруднення бетонною сумішшю, площею 5 кв. м.;

письмовим поясненням ОСОБА_1 від 24 квітня 2025 року, яке він підтвердив в ході розгляду протоколу та згідно з яким 22 квітня 2025 року о 07:45 год., він керував автомобілем «Камаз», н.з НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Київська на круговому перехресті зупинився, щоб дати дорогу іншим учасникам дорожнього руху, потім почав рух по колу і почув сигнал позаду, подивившись у дзеркало заднього виду він побачив як бетонна суміш почала виливатись на дорогу, після цього він зупинився і почав вживати заходи, що припинити витікання бетонної суміші;

рапортом ВБДР ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП Морозюка Р.;

диском з відеозаписом від 24 квітня 2025 року на якому зафіксована процедура складання протоколу у присутності ОСОБА_1 , який не висловлював заперечень стосовно його змісту, письмові пояснення надавав самостійно, вину визнавав;

Суддя вважає, що вищевказані докази узгоджуються між собою, не суперечать один одному, є належними, достовірними, зібрані у з дотриманням закону та є достатніми для висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП

Отже, ОСОБА_1 має бути підданий адміністративному стягненню.

Згідно з ч. 1 ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Отже, зважаючи на обставини та характер вчиненого правопорушення, щире каяття винного, відсутність обставин, які обтяжують стягнення та відомі дані про особу ОСОБА_1 , суддя вважає, що досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної у ст. 23 КУпАП, а саме виховання винного в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових правопорушень, можливе шляхом призначення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20 (двадцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із п. 5 Перехідних положень ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень.

Отже, розмір штрафу становить 20 х 17 = 340 гривень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19 листопада 2024 року № 4059-IX, прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня становить 3028 гривні.

Отже, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, з правопорушника на користь держави необхідно судовий збір в розмірі 3028 х 0,2 = 605,60 грн.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 139 КУпАП, суддя

постановив:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно із ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

СуддяОлександр ШОВКОПЛЯС