Справа № 130/762/25
Провадження № 33/801/528/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції Грушковська Л. Ю.
Доповідач: Голота Л. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Голота Л. О.,

за участі : особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника Смірнова Сергія Михайловича,

розглянувши апеляційну скаргу захисника Смірнова Сергія Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 2.04.2025 по справі № 130/762/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 2.04.2025 визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення за вчинене правопорушення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Як зазначено в постанову суду, 11.03.2025 о 18:50 год. в м. Жмеринка по вул. Чорновола водій мотоцикла Мінськ, державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння: нечітка мова та хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. У встановленому законом порядку огляд проводився на місці зупинки на приладі Драгер, результат якого показав 0,97 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9(а) ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду, захисником Смірновим С. М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу (вх. № 5429/25 від 9.05.2025), в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповноту з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду, викладених в постанові, фактичним обставинам справи, просить поновити строк на оскарження постанови Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 2.04.2025; постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити на підставі пункт 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції справу розглянуто у відсутності ОСОБА_1 , чим порушено його права, передбачені статтею 268 КУпАП; отримання судової повістки через месенджер додаток Viber ОСОБА_1 не зміг, оскільки 20.03.2025 здав свій мобільний телефон в ремонт, де він перебував до 23.03.2025; заяви про направлення судових повісток через месенджер ОСОБА_1 , не писав; ОСОБА_1 самостійно звернувся до медичного закладу, де протягом двох годин з часу складання протоколу про адміністративне правопорушення пройшов огляд на стан сп`яніння (висновок № 73 від 11.03.2025), однак суд першої інстанції не надав належної оцінки цьому доказу; на відеозаписі не зафіксовано процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest, відео переривається, працівниками поліції також не було залучено двох свідків, тому результати огляду ОСОБА_1 є неналежними; відеозапис, долучений до протоколу, стосується періоду часу 3.03.2025 з 15:41 по 16:46, тоді як подія, яка інкримінується ОСОБА_1 зафіксована в протоколі о 18:50 год 11.03.2025; суддя місцевого суду відеозапис не досліджував, так як відеозапис надійшов до суду 3.04.2025, вже після прийняття постанови; у справі відсутні докази керування транспортним засобом.

В апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції від 2.04.2025 з тих підстав, що постанову суду першої інстанції винесено 2.04.2025 без участі ОСОБА_2 ; про існування постанови він дізнався 29.04.2025 коли отримав повідомлення про блокування його банківських рахунків з Жмеринського ВДВС; апеляційну скаргу подано 9.05.2025, тобто протягом десяти днів з дня коли ОСОБА_2 дізнався про оскаржувану постанову.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Смірнов С. М. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що пропущений строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга - задоволенню, з огляду на наступне.

Щодо клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду.

Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Норми КУпАП не містять вичерпного переліку поважних причин, які можна враховувати при вирішенні питання про поновлення пропущеного процесуального строку, так як вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому КУпАП не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

З матеріалів справи вбачається, що постанову суду першої інстанції винесено 2.04.2025 без участі ОСОБА_2 /а. с. 16/; у справі наявний супровідний лист від 19.04.2025 про направлення копії постанови від 2.04.2025, який повернувся до суду з відміткою Укрпошта «адресат відсутній за вказаною адресою», рекомендоване повідомлення № 097 /а. с. 23-26/, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що про існування постанови він дізнався 29.04.2025 коли отримав повідомлення про блокування його банківських рахунків з Жмеринського ВДВС, після чого звернувся за правничою допомогою до захисника /а. с. 34/; копію постанови суду першої інстанції отримано захисником Смірновим С. М. 9.05.2025 та в цей же день подано апеляційну скаргу, тобто протягом десяти днів з дня коли ОСОБА_1 дізнався про оскаржувану постанову.

З огляду на зазначене, наведені в клопотанні про поновлення строку причини пропуску ОСОБА_1 строку на оскарження постанови суду суд апеляційної інстанції вважає поважними та доходить висновку про поновлення строку на оскарження постанови суду, з метою забезпечення права особи на апеляційне оскарження.

Щодо апеляційного перегляду справи по суті.

Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП зроблено судом першої інстанції на підставі наступних доказів :

-протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 268835 від 11.03.2025, згідно якого 11.03.2025 о 18:50 год. в м. Жмеринка по вул. Чорновола водій мотоцикла Мінськ, державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння: нечітка мова та хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. У встановленому законом порядку огляд проводився на місці зупинки на приладі Драгер, результат якого показав 0,97 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9(а) ПДР України /а. с. 1/;

-роздруківки приладу Drager Alcotest 6810 від 11.03.2025, тест № 4188, згідно якого результат огляду ОСОБА_1 позитивний, 0,97 проміле /а. с. 2/;

-акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому ОСОБА_1 зазначив, що з результатами огляду згоден /а. с. 5/;

-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.03.2025 /а. с. 4/;

-письмових пояснень ОСОБА_1 , в яких він зазначає, що керував мотоциклом та був зупинений працівниками поліції, оскільки керував мотоциклом без мотошолома та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, у ньому працівниками поліції було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова та хода, почервоніння обличчя, йому було запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд, результат огляду на місці події на прилад Драгер 0,97 проміле. Зазначив, що алкоголю не вживав, а вживав ліки, так як хворіє /а. с. 6/.

Згідно з частиною другою статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції вважає, що докази, які містяться у справі, не свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 1.3, 1.9, 2.5, 2.9а ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (частина друга статті 266 КУпАП).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (частина п`ята статті 266 КУпАП).

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі (частина перша статті 256 КУпАП).

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень статті 254 КУпАП основним документом, який фіксує юридичний факт адміністративного правопорушення, є протокол.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 268835 від 11.03.2025 вбачається, що в ньому зазначено відомості про технічний засіб відеозапису 854444, а також те, що до протоколу долучаються, зокрема, запис з боді камери. У протоколі відсутні відомості про свідків-очевидців події.

Суд першої інстанції, розглядаючи справу не врахував положення частини другої, п`ятої статті 266 КУпАП, відсутність у справі матеріалів відеозапису, які у справах цієї категорії підлягають обов`язковому долученню до справи, та зробив свої висновки про доведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушенняна припущеннях, що заборонено законом.

У справі відсутні докази (відеозапис або свідки-очевидці), які б підтвердили проведення працівниками поліції огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`янінні на місці зупинки за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 11.03.2025, та результати такого огляду.

На аркуші справи 17 знаходиться лист (вх № 4038/25 від 3.04.2025), який надійшов вже після винесення оскаржуваної постанови суду першої інстанції, Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області про те, що відділ поліції направляє на адресу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області DVD-R диск з відеозаписом з портативного відеореєстратора поліцейського по факту документування виявленого адміністративного правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП від 11.03.2025 відносно ОСОБА_1 . Повідомлено, що під час ремонту налаштування пристрою відеореєстратора, дата події, усієї попередньо наявної інформації, що містилась на пристрої збилась. Самостійно відкоригувати, відформатувати інформацію не представляється можливим. Тому, відділ поліції просить, вважати дату події, а саме 3.03.2025 такою, що була допущена в наслідок оновлення налаштувань, дійсною датою відеозапису події є 11.03.2025.

Суд апеляційної інстанції враховує те, що відеозапис надійшов до суду вже після винесення постанови від 2.04.2025, та судом першої інстанції до уваги не брався, при цьому на даному відеозаписі відсутні відомості про проходження 11.03.2025 ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 та результати такого огляду ( відео закінчується на моменті проведення працівником поліції контрольного заміру), що є порушенням частини третьої статті 266 КУпАП, тому такий огляд є недійсним відповідно до частин п`ятої статті 266 КУпАП.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 1.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», - визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статті 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

З огляду на викладене, складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 не доведено.

Окрім цього, у справі відсутні докази про те, що судом першої інстанції було повідомлено ОСОБА_1 про розгляд справи відповідно до статті 277-2 КУпАП, що є порушення його прав, передбачених статтею 268 КУпАП.

Наявна на аркуші справи 15 довідка про доставку повідомлення у додаток «Viber» ОСОБА_1 на номер мобільного телефону не є належним доказом повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи в суді першої інстанції, оскільки у справах про адміністративні правопорушення повідомлення про розгляд справи (повістки) шляхом направлення за допомогою месенджера або SMS-повідомлення не передбачено КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з частиною восьмою статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Виходячи з наведеного, постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Керуючись статтею 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 2.04.2025 по справі № 130/762/25.

Апеляційну скаргу захисника Смірнова Сергія Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 2.04.2025 по справі № 130/762/25 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 130 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. О. Голота