П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2025 Справа №607/7698/25 Провадження №3/607/3360/2025

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Якімець Тарас Ігорович розглянув матеріали, які надійшли з Головного управління ДПС у Тернопільській області Державної податкової служби України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та

У С Т А Н О В И В:

У протоколі про адміністративне правопорушення № 390/19-00-04-06 від 09 квітня 2025 року зазначено, що ОСОБА_1 , керівник ПП «Дюна-1» (), несвоєчасно подала у встановлений законом строк податкову декларацію з податку на прибуток за 2024 рік по ПП «Дюна-1» (декларацію подано 25.03.2025 року при терміні подання 03.03.2025 року, що зафіксовано у акті перевірки № 4562/19-00-04-06/37781512 від 31.03.2025 року), що є порушенням вимог пунктів 46.1, 46.2, статті 46, підпункту 49.18.3 пункту 49.18 статті 49, пункту 137.5. статті 137 Податкового кодексу України (далі ПК України), за що передбачена відповідальність за частиною першою статті 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що повністю розуміє зміст роз`яснених їй прав, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, винуватою себе у вчиненні адміністративного правопорушення визнає повністю, щиро розкаюється. Зазначила, що підприємство вже тривалий час не функціонує, вона його успадкувала, а щодо несвоєчасності подання звітності зазначила, що це відбулося у зв`язку з її перебуванням за кордоном.

Представник особи, якій інкримінують вчинення правопорушення, адвокат Баган Оксана Василівна зазначила, що відповідно до фінансових звітів ПП «Дюна-1» за 2024 р. та 2022 р., жодних доходів не отримувало. Таким чином, на думку адвоката, ПП «Дюна-1» з 2022 року є недіючим підприємством та ніякої підприємницької діяльності не здійснює. Крім того, ОСОБА_2 звернула увагу суду, що ОСОБА_1 , виїхавши за межі України ще у 2024 році та перебуваючи за її межами, через відсутність електронного підпису, не мала реальної можливості подати до 03.03.2025 року декларацію, жодного умислу на вчинення правопорушення не мала, про що свідчить, те, що зразу ж після приїзду на територію України вона подала декларацію.

Ураховуючи такі обставини, адвокат просила суд, з огляду на відсутність значних негативних наслідків такого порушення, застосувати приписи статті 22 КУпАП й у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності й обмежитись усним зауваженням, а провадження у цій адміністративній справі закрити.

Заслухавши пояснення особи, яку притягують до адміністративної відповідальності, адвоката Баган О.В., дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення, крім визнання нею власної вини, доведена наступними матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення № 390/19-00-04-06 від 09 квітня 2025 року; актом про результати камеральної перевірки № 4562/19-00-04-06/37781512 від 31 березня 2025 року; копією квитанції про направлення акту камеральної перевірки №?692 від 31.03.2025 року; копією листа про запрошення на складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення № 350/19-00-04-06 від 31.03.2025 року; копією квитанції про направлення листа про запрошення на складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення № 706 від 31.03.2025 року; копією акту неявки посадової особи ПП «ДЮНА-1» № 389/19-00-04-06 від 09.04.2025 року; копією супровідного листа про направлення протоколу про адміністративне правопорушення № 8511/6/19-00-04-06-04 від 09.04.2025 року.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина перша); адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності (частина друга).

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Податкова декларація, розрахунок, звіт документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску (пункт 46.1 статті 46 ПК України).

Згідно з пунктом 46.2 статті 46 ПК України платники податку на прибуток, які відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» зобов`язані оприлюднювати річну фінансову звітність та річну консолідовану фінансову звітність разом з аудиторським звітом, подають разом з податковою декларацією за відповідний податковий (звітний) період звіт про фінансовий стан (баланс) та звіт про прибутки та збитки та інший сукупний дохід (звіт про фінансові результати), складені до перевірки фінансової звітності аудитором. Звіт про фінансовий стан (баланс) та звіт про прибутки та збитки та інший сукупний дохід (звіт про фінансові результати) подаються платниками податку згідно з цим абзацом за формою, визначеною згідно з Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», у порядку, передбаченому для подання податкової декларації з урахуванням вимог статті 137 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 49.18.3 пункту 49.18 статті 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року, крім випадків, передбачених підпунктом 49.18.4 цього пункту протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Частиною першою статті 163-1 КУпАП передбачена відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Об`єктом зазначеного правопорушення є суспільні відносини у сфері оподаткування. Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у порушенні посадовою особою підприємства, установи, організації встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. Суб`єктами правопорушення можуть бути керівники та інші посадові особи підприємств, установ, організацій.

Наведена норма закону є бланкетною, а тому у протоколі повинно бути чітко зазначено обставини інкримінованого особі правопорушення, а також норма закону, яка була порушена особою, щодо якої складений протокол.

Відповідно до положень Глави 19 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, у якому викладається твердження про вчинення особою відповідного правопорушення, при доведенні вчинення якого особа піддається певним заходам примусу. Протокол про адміністративне правопорушення є підставою для подальшого провадження у справі, викликає у особи необхідність здійснення свого захисту у зв`язку із чим до нього пред`являються особливі вимоги. Оскільки протокол про адміністративне правопорушення є підставою для провадження у справі про адміністративне правопорушення, у ньому повинна викладатись суть правопорушення, поставленого особі у вину. При цьому, суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення.

На думку суду, протокол та додані до нього матеріали, а також пояснення ОСОБА_1 та її адвоката, дають підстави для висновку про вчинення особою, яку притягують до адміністративної відповідальності, адміністративного проступку передбаченого частиною першою статті 163-1 КУпАП.

За таких обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 163-1 КУпАП, тобто порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку щодо своєчасності подання до контролюючого органу податкової декларації з податку на прибуток за 2024 рік, оскільки декларацію подано 25 березня 2025 року, при граничному терміні подання 03 березня 2025 року, що зафіксовано у акті камеральної перевірки № 4562/19-00-04-06/37781512 від 31 березня 2025 року, а тому її слід притягнути до адміністративної відповідальності.

Обираючи адміністративне стягнення, суд, відповідно до статті 33 КУпАП, бере до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його щире каяття, визнання вини в повному обсязі, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність.

У цій справі відсутні докази, які б доводили факт вчинення цього адміністративного проступку за наявності обставин, що обтяжують адміністративну відповідальність ОСОБА_1 . Суд бере до уваги, що згідно з матеріалами справи таке правопорушення нею вчинено вперше, ОСОБА_1 визнала вину, щиро розкаялась.

Згідно з приписами статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому усне зауваження може бути застосоване лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють зробити висновок про малозначність провини. Очевидно, це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Зазначені вище обставини у своїй сукупності є такими, що свідчать про малозначність вчиненого правопорушення, тож суд вважає можливе, на підставі статті 22 КУпАП, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до частини другої статті 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення при оголошенні усного зауваження постановляється постанова про закриття справи. Судовий збір стягненню не підлягає.

Керуючись статтями 7, 9, 22, 23, 33, 34, 35, 163-1, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 287, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, звільнити її від адміністративної відповідальності на підставі статті 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

2. Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

3. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

4. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

5. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяТ. І. Якімець