Справа № 487/2119/25
Провадження № 3/487/732/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2025 року

Суддя Заводського районного суду міста Миколаєва Нікітін Д.Г., за участю секретаря судового засідання Сідлецька О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України; не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 122-2, ч.5 ст. 122, ч.1ст.130 КУпАП, суд-

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду міста Миколаєва з Управління патрульної поліції в Миколаївській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. за ст. 122-2, ч.5 ст. 122, ч.1ст.130 КУпАП згідно протоколу про вчинення адміністративного правопорушення ЕПР1 №273041 від 16.03.2025 року, ЕПР1 №273054 від 16.03.2025 року, ЕПР1 №273035 від 16.03.2025.

Судом встановлено, що 16.03.2025 року о 09-27 годин у місті Миколаєві в Заводському районі по вулиці Шосейна 88 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2107», державний номерний знак « НОМЕР_2 », з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: Зіниці очей мляво реагують на світло, поведінка не відповідає дійсності, тремтіння кінцівок пальців рук. У встановленому законом порядку водій погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння медичному закладі,. В медичному закладі згідно висновку №345 від 16.03.2025 року ОСОБА_1 відмовився від медичного огляду, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 16.03.2025 року о 09-20 годин у місті Миколаєві в Заводському районі водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2107», державний номерний знак « НОМЕР_2 » та здійснив проїзд на заборонений червоний сигнал світлофору на регульованому перехресті вулиці Рюміна та проспекту Центрального, чим змусив інших учасників дорожнього руху різко загальмувати та змінити напрямок руху, чим порушив вимоги 16.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.5 ст. 122 КУпАП..

Крім того, 16.03.2025 року о 09-20 годин у місті Миколаєві в Заводському районі по по вулиці Шосейна 88 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2107», державний номерний знак « НОМЕР_2 » не виконав вимогу про зупинку службовим транспортним засобом , а саме подачею звукового сигналу та проблисковими маячками спеціального сигналу синього та червоного кольору, здійснив рух не зупиняючись, чим порушив вимоги 2.4 ПДР.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 122-2, ч.5 ст. 122, ч.1ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю належних, допустимих та узгоджених між собою доказів, які були досліджені судом.

У протоколах про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №273041 від 16.03.2025 року, ЕПР1 №273054 від 16.03.2025 року, ЕПР1 №273035 від 16.03.2025 зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2, ч.5 ст. 122, ч.1ст.130 КУпАП, у зв`язку із порушення ним п. 2.5, 16.1, 2.4 Правил дорожнього руху.

Згідно переглянутих у судовому засіданні відеозаписів правопорушення з нагрудного реєстратора, також підтверджено всі викладені в протоколах обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки та в медичному закладі.

Згідно довідки Управління патрульної поліції у Миколаївській області, ОСОБА_1 26.10.2013 року отримав (має) посвідчення водія НОМЕР_3 .

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2012 року № 1306 (із змінами), водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Враховуючи, що правопорушник ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, суд, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, оскільки він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 28 Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005, судам необхідно враховувати, що КпАП України не передбачає накладення адміністративного стягнення нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією певної норми. Тому згідно зі ст. 33 цього Кодексу основні й додаткові стягнення слід застосовувати з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, у межах санкцій відповідних норм.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , відповідно до ст. 34 КпАП України, не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , відповідно до ст. 35 КпАП України, не встановлено.

Згідно з пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП України не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим із того моменту, коли він почав рухатись.

З огляду на викладене, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, а також відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, беручи до уваги, що ОСОБА_1 , будучи особою, яка вчинила правопорушення за ст. 122-2, ч.5 ст. 122, ч.1ст.130 КУпАП, що створює потенційну загрозу для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб, суд вважає що виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень можливо шляхом призначення покарання у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом в межах санкції даної статті, яке є необхідним і достатнім, та, згідно ст. 23 КпАП України, відповідає меті адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 40-1КУпАП України, у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збіру розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, що визначено ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 23, 34, 35, 40-1, 130, 278, 280, 283, 284 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2, ч.5 ст. 122, ч.1ст.130 КУпАП, та призначити стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17000 (сімнадцятьтисяч) 00 копійок гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 гривні 60 копійок у дохід держави.

Відповідно до положень ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня винесення та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду у строк та порядку передбачені ст.294 КУпАП.

Строк пред`явлення до виконання три місяця.

Суддя Д.Г. Нікітін