Справа № 344/6060/25
Провадження № 33/4808/425/25
Категорія ст. 173 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О. В.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В. за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Сковронського В.І., потерпілої ОСОБА_2 та представника потерпілої Клюби П.Р.,

розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 травня 2025 року якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого лікарем у Івано-Франківському КВД,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 7 (сім) неоподатковувані мінімуми доходів громадян, що становить 119 (сто дев`ятнадцять) гривень.

Стягнуто судовий збір.

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, за наступних обставин.

Так, 26 лютого 2025 року о 18 год. 30 хв. у м. Івано-Франківськ по вул. Тролейбусна, 3 ОСОБА_1 вчинив конфлікт з ОСОБА_2 та розпилив балончик з сльозогінним газом у напрямку ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Зазначає, що рішення суду першої інстанції винесене з грубим порушенням норм матеріального права, а також без надання належної оцінки доказам, які знаходяться в матеріалах справи.

Вказує, що суд повинен був притягнути до відповідальності і ОСОБА_2 за ст. 152 КУпАП, оскільки вона постійно вигулює собак на території школи, а також з а ст. 173-1 КУпАП через поширення відносно нього неправдивих чуток.

Наголошує, що він нецензурно не висловлювався в сторону ОСОБА_2 , що підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_3 .

Звертає увагу, що відповідно до негайної дії балончика та можливих наслідків, ОСОБА_2 не могла б одразу піти додому, через сльозотечу, кашель, чхання ускладнення дихання, а тому її пояснення про застосування відносно неї сльозогінного балончика не відповідають дійсності.

Крім того відповідно до рапорту, поступила заява від ОСОБА_2 про виникнення словесного конфлікту не з ним, а з невідомою особою жіночої статі.

В судове засідання апеляційного суду з`явились особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , якому роз`ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП, потерпіла ОСОБА_2 , якій роз`яснені права, передбачені ст. 269 КУпАП, і їх представники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яким роз`яснені права, передбачені ст. 270 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в задоволені апеляційної скарги належить відмовити, постанову судді залишити без змін з наступних підстав.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Так, відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 173 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.

Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу, повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Адміністративним правопорушенням (проступком), як визначено ст. 9 КУпАП, визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 253513 від 25 березня 2025 року (а.с. 1) 26 лютого 2025 року о 18 год. 30 хв. у м. Івано-Франківськ по вул. Тролейбусна, 3 ОСОБА_1 вчинив конфлікт з ОСОБА_2 та розпилив балончик з сльозогінним газом у напрямку ОСОБА_2 , чим порушив громадський порядок і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

При цьому враховую те, що протокол про адміністративне правопорушення за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі. Зважаючи на викладене та враховуючи позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо протоколу про адміністративне правопорушення, висловлену в рішенні по справі «Карелін проти Російської Федерації», а тому доходжу до висновку, що протокол не може бути самостійним та достатнім доказом у справі про адміністративне правопорушення.

До протоколу на підтвердження викладених в ньому обставин долучено пояснення свідків та рапорт працівника поліції.

Як вбачається із письмових пояснень ОСОБА_1 від 25 березня 2025 року (а.с. 15) у вечері 26 лютого 2025 року йому подзвонила дружина що їй потрібна допомога так як на неї і двох його неповнолітніх дітей напав пес лабрадор який гуляв на території 18 школи без намордника і повідка. Коли його дружина попросила власницю забрати собаку у відповідь почула нецензурну лайку. Після того як він прийшов до них господарка собаки вже пішла почувши що дружина викликає поліцію. Коли він її догнав почала кричати і нецензурно висловлюватись та притворювала свого пса на мене фразою «фас» і вже після того він запшикав пса газовим балончиком. До громадянки ОСОБА_2 жодних протиправних дій не здійснював. Дана особа неодноразово конфліктувала з людьми так як вигулює агресивно собаку без намордника, а коли люди викликають поліцію вона втікає.

Як вбачається із письмових пояснень ОСОБА_6 від 21 березня 2025 року (а.с. 16), яка пояснила, що 26 лютого 2025 року біля школи стала свідком конфлікту між невідомою жінкою та чоловіком та ОСОБА_2 . Через паркан гавкали одна на одну собаки і вона сказала ОСОБА_2 щоб йти додому. Під час того як вони йшли додому, той невідомий чоловік їх наздогнав та запшикав сльозогінним газом у обличчя ОСОБА_2 та погрожував що і їй дістанеться. Після цього ОСОБА_2 побігла додому.

Як вбачається із письмових пояснень ОСОБА_7 від 21 березня 2025 року (а.с. 17), він 26 лютого 2025 року близько 20 години вечора став свідком того, що ОСОБА_2 голосно кликала його на допомогу. Коли він підійшов то побачив що до нього біжить невідомий чоловік з наміром його вдарити, але запитав його чи він є чоловіком ОСОБА_2 , після відповіді «ні» він продовжив сварку з ОСОБА_2 . Нецензурно він не висловлювався, але ображав ОСОБА_2 словами, які принижують честь та гідність людини. Також підійшла дружина цього невідомого чоловіка та так само почала образливо висловлюватись у бік ОСОБА_2 . Далі він разом з ОСОБА_2 пішли у двір свого будинку, а чоловік з дружиною пішли в іншу сторону.

В рапорті від 20 березня 2025 року (а.с. 18) поліцейський офіцер громади Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області старший лейтенант поліції Молчанов В., доповідає начальнику про те, що у нього на розгляді знаходяться матеріали письмового звернення громадянки ОСОБА_2 з приводу конфлікті з іншим подружкам через вигул собак, що мало місце 26-го та 27 лютого 2025 року по вулиці Тролейбусна 3 у місті Івано-Франківськ. Вказані звернення зареєстрована в інформаційно-комунікаційні системі «Інформативний портал Національної поліції України» від 07 березня 2025 року за №11176. З метою встановлення осіб які були причетні до конфлікту проводилися бесіди з мешканцями даного будинку. Так проведеними заходами встановлено що невідомими особами, які вчинили конфлікт по відношенню до заявниці являється громадянка ОСОБА_8 та громадян ОСОБА_1 , відносно них було складено протокол за ст. 173 КУпАП.

Разом з тим, диспозиція ст. 173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Хоча законодавство України й не містить чіткого визначення поняття громадського порядку, в той час безперечним є те, що він полягає у таких обумовлених потребами суспільства врегульованих правовими та іншими соціальними нормами умовах, які мають на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, створення нормальних максимально сприятливих умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, підприємств, установ та організацій.

Місце вчинення правопорушення, а саме громадське місце, є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Під громадським місцем необхідно розуміти загальнодоступні місця, зокрема вулиці, сквери, парки, ринки, дворові території, частини будь-якої будівлі, споруди, які доступні або відкриті для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу.

Суб`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення характеризується наявністю вини у формі як прямого так і непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року по справі № 288/1158/16-к зазначила, що дії, які супроводжувалися погрозами вбивства, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, обумовлені особистими неприязними стосунками, підлягають кваліфікації за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом. Таким чином, для юридичної оцінки діяння за статтею 296 КК обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства. За відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства. Зміст і спрямованість протиправного діяння, що має істотне значення для його правової оцінки, в кожному конкретному випадку визначається виходячи з часу, місця, обстановки й інших обставин його вчинення, характеру дій винного, а також поведінки потерпілого і стосунків, що склалися між ними.

Враховую, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Таким чином, дрібним хуліганством визнаються дії, що не мають ознак кримінально караного хуліганства.

Основним об`єктом хуліганства як кримінального правопорушення є громадський порядок, а його додатковим об`єктом може виступати життя та здоров`я особи. Об`єктом адміністративного правопорушення є тільки громадський порядок та спокій громадян, дрібне хуліганство не загрожує життю та здоров`ю людей, хоча може й проявлятися в образливому ставленні до оточуючих.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, доведена сукупністю доказів, які були надані суду першої інстанції та досліджені під час судового розгляду, з чим погоджується апеляційний суд.

Так працівники поліції зібрали докази того, що поведінка ОСОБА_1 , зокрема те що ОСОБА_1 вчинив конфлікт з ОСОБА_2 та розпилив балончик з сльозогінним газом у напрямку ОСОБА_2 , порушила громадський порядок і спокій громадян, що є обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а також елементом, що відмежовує суміжні склади інших правопорушень від дрібного хуліганства.

Такі дії підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_6 , яка пояснила, що дорогою додому, невідомий чоловік, який конфліктував з ОСОБА_2 , наздогнав її та потерпілу та розпилив сльозогінний газ у обличчя ОСОБА_2 .

Такі пояснення узгоджуються з поясненнями потерпілої ОСОБА_2 .

Пояснення ОСОБА_1 про те, що у нього дійсно виник конфлікт з ОСОБА_2 , яку він догнав по дорозі додому, прийшовши після дзвінка своєї дружини, але в ході конфлікту він не розпилював сльозогінний газ в обличчя ОСОБА_2 , а розпилив його на собаку, після того як ОСОБА_2 дала команду «фас», не приймаю до уваги, оскільки вони спростовані сукупністю доказів по справі.

Разом з тим слід зазначити, що твердження ОСОБА_1 про порушення строків оформлення матеріалів справи є слушним, але не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки такий факт не впливає на можливість встановлення обставин справи та доведеності порушення ОСОБА_1 ст. 173 КУпАП. Також такий факт не порушує права на захист ОСОБА_1 .

Наведені вище обставини у своїй сукупності вказують на те, що в ході провадження у цій справі доведено наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Виходячи з наведеного, вважаю висновки суду першої інстанції про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП законними, обґрунтованими, такими, що відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних і допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП доказах.

З огляду на наведене, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 травня 2025 року, щодо ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло