Справа № 161/1487/25 Провадження №33/802/328/25 Головуючий у 1 інстанції:Смокович М. В.
Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2025 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Юнчик О.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 квітня 2025 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.3, 5 ст.126 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП підданий остаточному адміністративному стягненню в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП у вигляді накладення адміністративного штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в гривневому еквіваленті становить 40 800,00 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605,60 гривень судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 08.01.2025, близько 19 год. 30 хв., в м. Луцьку по пр. Волі керував автомобілем марки «BMW 325», н.з. НОМЕР_1 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортним засобом постановою Горохівського РВДВС від 10.02.2021 року, ВП 55675350, чим порушив п.2.1 (а) ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.126 КУпАП.

Також, судом встановлено, що 08.01.2025, близько 19 год. 30 хв., в м. Луцьку по пр. Волі водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «BMW 325», н.з. НОМЕР_1 , при цьому не мав права керування транспортними засобами, чим порушив вимоги п.2.1а ПДР України, чим вчинив правопорушення повторно протягом року, як особа, яку притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, за що передбачено відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову судді в частині притягнення його до відповідальності за ч.ч.3, 5 ст.126 КУпАП необґрунтованою. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт керування транспортним засобом. Посилається на те, місцевий суд визнав його винуватим у вчиненні правопорушень, які він вчинив 08.01.2025 о 19 годині 30 хвилин, тоді як згідно протоколів про адміністративні право рушення, час їх вчинення 21 година 25 хвилин, що є порушенням ч.2 ст.254 КУпАП. Крім того, події вказані в протоколах мали місце 08 січня 2025 року, тоді як протоколи було складено 11 січня 2025 року. Вказує на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що постанова державного виконавця йому надсилалась та чи був він обізнаний про її існування. Крім того, в матеріалах справи наявна постанова про притягнення його до відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, однак відсутні докази чи було відомо ОСОБА_1 про цю постанову. Просить постанову судді в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.ч.3, 5 ст.126 КУпАП скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративних правопорушень.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримували апеляційну скаргу і просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 дотримався в повній мірі.

Висновки судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.3, 5 ст.126 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.3, 5 ст.126 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 218381 від 11 січня 2025 року складеного щодо нього за порушення вимог п.2.1а ПДР, в якому викладено обставини вчиненого правопорушення, і в якому ОСОБА_1 власноручно підписався, при цьому в графі пояснення не вказував незгоди щодо вчиненого правопорушення (а.с.2), протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 218398 від 11 січня 2025 року складеного щодо нього за порушення вимог п.2.1а ПДР, в якому викладено обставини вчиненого правопорушення, і в якому ОСОБА_1 власноручно підписався, і також при цьому в графі пояснення не вказував незгоди щодо вчиненого правопорушення (а.с.3), довідкою УПП у Волинській області від 13 січня 2025 року, згідно якої ОСОБА_1 має повторність вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та у відповідності до бази даних системи «Інформаційний портал Національної поліції України» про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія відсутня (а.с.4), постановою про встановлення обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (а.с.9), постановою про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст.126 КУпАП (а.с.10), відео з бодікамер працівників поліції (а.с.11), а також іншими матеріалами справи.

Крім того, факт відсутності у ОСОБА_1 права на керування транспортними засобами апелянтом не оспорюється.

Не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 про те, що час вчиненого правопорушення, зазначеного в протоколах про адміністративні правопорушення, не співпадає з часом, який зазначено в оскаржуваній постанові, оскільки вказана обставина не спростовує факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 08 січня 2025 року, будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортним засобом, а також не маючи права керування таким транспортним засобом. Також вказана обставина не є безумовною підставою для скасування постанови у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаних адміністративних правопорушень.

Також є безпідставними доводи апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні докази факту його керування транспортним засобом.

Так, згідно відеозапису з бодікамер працівників поліції, під час складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП, а також під час спілкування з ОСОБА_1 , останній жодного разу не заперечував факту керування ним транспортним засобом.

Також будучи допитаним місцевим судом ОСОБА_1 суду пояснив, що 08.01.2025, близько 19 год. 30 хв., він приїхав на автомобілі марки «BMW 325», н.з. НОМЕР_1 , до готелю «Україна», щоб зустрітися там зі своєю дівчиною.

Крім того, допитаний в суді першої інстанції інспектор УПП у Волинській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 суду пояснив, що ним складалися протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за фактом вчинення останнім 08.01.2025 адміністративних правопорушень, передбачених ч.3, ч.5 ст.126 КУпАП, того дня ними зупинявся транспортний засіб під керування ОСОБА_1 , однак чому до матеріалів справи не було долучено відео на підтвердження цього йому не відомо. Крім цього, протоколи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.3, ч.5 ст.126 КупАП були складені 11.01.2025, а не в день вчинення правопорушення (08.01.2025), через те, що того дня, під час оформлення матеріалів, був збій у базі даних інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», через що вони не могли достовірно вказати про вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених саме ч.3, ч.5 ст.126 КУпАП. Після того, як даний факт було встановлено та відшукано особу яка притягається до відповідальності, було складено протоколи про адміністративне правопорушення за ч.3, ч.5 ст.126 КУпАП.

Інспектор УПП у Волинській області старший лейтенант поліції Костевко Ю.Ю. підтвердив факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 про те, що відсутні докази факту його керування транспортним засобом, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки повністю спростовуються вищенаведеними доказами в їх сукупності, а тому не беруться апеляційним судом до уваги.

Крім того, поліцейський пояснив, що протоколи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень були складені 11.01.2025, а не в день вчинення правопорушення, оскільки того дня був збій у базі даних інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України».

Підстав не довіряти поясненням вказаного свідка немає, оскільки вони узгоджуються із матеріалами справи.

Таким чином, після встановлення факту вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, протоколи щодо ОСОБА_1 складено в його присутності з дотримання строків, визначених ч.2 ст.254 КУпАП.

А тому доводи апелянта про те, що протоколи про адміністративні правопорушення складені з порушенням строків, визначених ч.2 ст.254 КУпАП є безпідставним.

Крім того на спростування доводів захисника місцевий суд обгрунтовано відхилив доводи сторони захисту з приводу того, що постанова державного виконавця є неналежним доказом, так як дана постанова була роздрукована з реєстру виконавчих проваджень, містить усі наявні реквізити, в тому числі і серію та номер виконавчого провадження (ВП №55675350). Оскільки, сам факт наявності відкритого виконавчого провадження, де ОСОБА_1 є боржником зі сплати аліментів, не заперечувався останнім.

Апеляційним судом у повному обсязі досліджені та проаналізовані докази, які містяться в матеріалах справи та були надані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисником під час розгляду справи в апеляційній інстанції.

Проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушеннях за ч.ч.3, 5 ст.126 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Апеляційний суд вважає, що накладаючи адміністративне стягнення, суддя, згідно з вимогами ч.2 ст.33 КУпАП, урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив безальтернативне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортним засобом, визначене санкцією ч.5 ст.126 КУпАП.

Підстав для скасування судового рішення та закриття провадження з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 квітня 2025 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов