ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/751/25 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., при секретарі Вакула Н.С., за участю захисника особи, яка притягається о адміністративної відповідальності адвоката Рубан В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Рубан В.М. на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець м. Харкова,

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Постановою встановлено, що 07.12.2024 року о 01:40 год. у м. Харкові по вул. Дерев`янка водій керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, пройшов огляд на місці за допомогою Драгеру алкотест, висновок 694 1,73 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 (А) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі захисник Рубан В.М. просив судову постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Вказував, що відсутні відомості про наявність у екіпажу патрульної поліції, який здійснював огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, відеореєстратору в службовому автомобілі, який має відповідні документи. Вказував на те, що алкотестер Драгер не придатний для використання під час низької температури повітря. Працівники поліції на місці події не залучили захисника Афукову Д.Р., чим порушили його право на захист. Також вказував, що працівники поліції відмовили ОСОБА_1 у проведенні огляду у медичному закладі.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції захисник Рубан В.М. повідомив, що ОСОБА_1 повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги та узгодивши позицію захисту із захисником не виявив бажання приймати участь в апеляційному розгляді, а тому просив провести апеляційний розгляд без участі ОСОБА_1 .

За таких обставин, враховуючи вимоги ст. ст. 268, 271 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі ОСОБА_1 , за обов`язковою участю його захисника адвоката Рубана В.М.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши доводи захисника Рубана В.М., який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.9А.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції послався на відомості протоколу про адміністративне правопорушення, результат огляду з використанням газоаналізатору Драгер, а також на відомості відеозапису бодікамери працівників поліції.

Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (арк. 1) вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, пройшов огляд на місці за допомогою Драгер алкотесту, висновок 1,73 проміле, чим порушив п. 2.9А ПДР України.

Аналізуючи зміст цього протоколу, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 був ознайомлений з відомостями цього протоколу, про що свідчить його власноручний підпис та власноручні пояснення щодо ознайомлення зі змістом цього протоколу. Факт ознайомлення ОСОБА_1 з відомостями цього протоколу також підтверджується відомостями відеозапису, який наявний в матеріалах справи, з якого вбачається, що останній особисто та добровільно підписав цей протокол.

Відповідно до положень ст. 267 КУпАП, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами та огляд на стан алкогольного сп`яніння може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

Також, належить взяти до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ані ОСОБА_1 , ані його захисником не оскаржувалися, тобто останні не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання проведення службової перевірки, не зверталися до суду в порядку КАСУ із скаргами на дії чи бездіяльність працівників поліції, а також не звертався із відповідними заявами у порядку, передбаченому КПК України до правоохоронних органів, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції.

Тобто вбачається, що ОСОБА_1 не скористався своїм правом на оскарження дій працівників поліції під час проведення огляду та під час складення протоколу стосовно нього.

Отже, враховуючи відсутність будь яких скарг ОСОБА_1 та його захисника щодо дій працівників поліції під час проведення ними огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а також складення ними протоколу, а також відсутність будь-яких рішень уповноважених органів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в протоколі відповідають дійсності та можуть бути враховані у якості доказу.

Крім того, відповідно до відомостей роздруківки результату огляду газоаналізатору Драгер (арк. 5) вочевидь вбачається, що 07.12.20214 року у видихаємому повітрі ОСОБА_1 містився алкоголь у кількості 1,73 проміле, що поза розумним сумнівом свідчить про те, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння.

З такими відомостями результату огляду ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його власноручний підпис та відомості відеозапису.

Поряд з цим, в матеріалах справи міститься відеозапис подій, які відбувались 07.10.2024 року за участю ОСОБА_1 , які були зафіксовані на бодікамеру працівників поліції (акр. 2).

Відповідно до відомостей цього відеозапису вбачається, що працівники поліції на службовому автомобілі рухаються у дворі багатоповерхових домівок під час комендантської години. Перед автомобілем працівників поліції на відстані приблизно 50-70 метрів стоїть автомобіль із увімкненим двигуном, який починає рух та рухається у бік розташованих неподалік гаражів та зупиняється біля одного з них. Після зупинки з водійського місця цього автомобіля вийшов саме ОСОБА_1 . Будь-яких інших осіб в автомобілі не було.

Поряд з цим, під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 повідомив, що він рухався з автозаправочної станції дворами та не порушував будь-яких правил дорожнього руху.

Такі відомості відеозапису вочевидь свідчать про те, що керував автомобілем саме ОСОБА_1 , тобто безпосередньо він був водієм цього транспортного засобу, що спростовує твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем.

Крім того, з відеозапису вбачається, що під час спілкування з ОСОБА_1 працівники поліції виявили у останнього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці його зупинки з використанням алкотестеру Драгер або проїхати до закладу охорони здоров`я, або відмовитись від проходження огляду. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням алкотетерц Драгер. Працівники поліції роз`яснили як необхідно проходити огляд з використанням алкотетеру Драгер, ОСОБА_1 пройшов огляд результат позитивний, а саме 1,73 проміле. Після проведення огляду на стан сп`яніння з використанням алкотестеру Драгер, ОСОБА_1 погодився з таким результатом та не просив повторно пройти огляд у будь-який спосіб, в тому числі, не просив проти огляд у закладі охорони здоров`я. Поряд з цим ОСОБА_1 особисто розписався у роздруківці алкотестера Драгер, що також свідчить про те, що останній погоджувався із результатом проведеного огляду.

Належить врахувати, що з відеозапису, поза розумним сумнівом, вбачається, що ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками не заперечував, що саме він керував цим автомобілем, а також не заперечував щодо результату проведеного огляду на його стан алкогольного сп`яніння з використанням алкотестера Драгер.

Поряд з цим, відповідно до відомостей рапорту працівника поліції (арк. 7) вбачається, що07.12.2024 під час патрулювання у складі екіпажу 1151 по вул. Дерев`янка в районі будинку № 14 м. Харкова було зупинено автомобіль «Шкода» під керуванням ОСОБА_1 , у якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; млиа мова. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер, на що він погодився. Результат огляду склав 1,73 проміле. На водія було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, автомобіль залишився на місці зупинки та припаркований без порушень ПДР. Водія відсторонено від керування транспортним засобом.

Враховуючи, що дії працівників поліції у будь-який спосіб не оскаржувались, а відомості які зафіксовані на відеозаписі об`єктивно узгоджуються з відомостями, які зафіксовані у цьому рапорті, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про їх об`єктивність та вважає, що вони можуть бути використані як доказ у цій справі.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що працівники поліції дотримались порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Аналізуючи вимоги цієї статті об`єктивно вбачається, що працівники поліції під час проведення огляду на стан сп`яніння зобов`язані залучити свідків лише у разі неможливості застосування спеціальних технічних засобів відеозапису події. В цій справі працівники поліції застосували відеозапис та долучили його до матеріалів справи, а тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про законність не залучення свідків працівниками поліції під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 погоджувався із висновком проведеного огляду, а тому твердження апелянта про те, що працівники поліції не провели його огляд у медичному закладі є необґрунтованими. Зокрема, такий огляд проводиться лише зі згоди особи, яку мають оглянути, а ОСОБА_1 не виявляв бажання щодо проведення його огляду у медичному закладі, а працівники поліції, в свою чергу, роз`яснювали ОСОБА_1 про існування у нього такої процесуальної можливості.

Крім того, інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не передбачає проведення досліджень лікарем-наркологом без згоди на проведення такого огляду безпосередньо особою, яка має пройти огляд.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Належить врахувати, що ані ОСОБА_1 , ані його захисник не заперечували, що 07.12.2024 року відбулась подія, яка зафіксована на відеозаписі, який міститься в матеріалах справи, а тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що неспівпадіння часу на відеореєстраторі не спростовує винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, з відомостей відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 надавав письмові пояснення в протоколі під диктовку невстановленої особи, а тому суд апеляційної інстанції вважає такі письмові пояснення ОСОБА_1 необ`єктивними, оскільки вони не відображають особисте ставлення ОСОБА_1 до події, яка зафіксована в протоколі, що вочевидь спростовує твердження апелянта щодо наявності об`єктивних власноручних пояснень ОСОБА_1 у протоколі.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.9А Правил дорожнього руху та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому його посилання на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.

З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Рубан Д.Р. залишити без задоволення.

Постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 березня 2025 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.К. Шабельніков