Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/2402/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2025 року м.Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області Левко Т.Ю., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

За протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 288662 від 17.04.2025 р., 17.04.2025 о 16 годині 50 хвилин прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку 87 прикордонного знаку (територія Вилоцької територіальної громади Берегівського району Закарпатської області) на відстані близько 3500 метрів від лінії державного кордону України в межах прикордонної смуги був виявлений та затриманий громадянин України ОСОБА_2 , який здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України спільно з 13 громадянина України у складі групи осіб. На неодноразову повторювану законну вимогу старшого прикордонного наряду «Прикордонний патруль» зупинитися та надати документи, що посвідчують особу, для перевірки проігнорував та спільно з 5 громадянами України вдався до втечі. Під час переслідування було здійснено один попереджувальний постріли в гору з Форт-17Р в подальшому був затриманий військовослужбовцями ДПСУ.

ОСОБА_1 у судовому засіданні обставини протоколу заперечив та заявив клопотання за яким просить закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, покликаючись на те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185-10 КУпАП. Так 17 квітня 2025 року на території адміністративної одиниці с. Вилок Берегівського району він та ще 13 інших осіб були затримані працівниками ДПС, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 з підстав ніби то перебування за межами населеного пункту на відстані менше 3500 метрів від лінії державного кордону України. Вказує, що жодних правових підстав для затримання у службовців Державної прикордонної служби не було, оскільки пояснив мету свого перебування поблизу АДРЕСА_2 . Крім того на вимогу прикордонного наряду надав оригінали документів, що посвідчують особу, де зазначено його місце реєстрації, військово-обліковий документ та інші документи за потребою. Оскільки він приймає участь у пошукових заходах зниклих безвісти громадян України ромської національності такі заходи заздалегідь узгоджувалися з керівництвом НОМЕР_1 прикордонного загону. Проте не зважаючи на вичерпну інформацію, щодо його особи та мети перебування у зазначеній території посадові особи ДПСУ зробили висновок про спробу незаконного перетинання мною державного кордону з Угорською чи Румунською Республікою в пішому порядку, хоч я направлявся у зворотньому від кордону напрямку, а відстань до лінії державного кордону, за відомостями з Гугл-карти становила 9,8 кілометрів. Територія на якій проводилися пошукові заходи є узбережжям річки Тиса і не межує з державним кордоном. Відтак стверджувати про перебування на околиці села Вилок та про намір перетину кордону України за 3500 метрів від лінії кордону у працівників ДПСУ не було жодних підстав.

Заслухавши пояснення, заявлене клопотання, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

У відповідності до вимог ст.7 ч.1 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Санкцією ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, передбачено відповідальність за ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачене частиною першою цієї статті.

Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у вчиненні такого діяння: відкритої відмови виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, а так само іншого умисного їх невиконання зазначених розпоряджень та вимог. Відмова правопорушника проявляється у недвозначній формі словами, жестами, мовчанням тощо.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №8 від 26 червня 1992 року визначено, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Як вбачається з даного протоколу про адміністративне правопорушення, в порушення вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, в такому не зазначено в чому полягало законне розпорядження чи вимога представника Державної прикордонної служби, і дій злісної непокори, які вчинив ОСОБА_1 .

В протоколі про адміністративне ідеться про те, що ОСОБА_1 відмовився надати для перевірки документи, що посвідчують особу, однак не вбачається зазначення представниками Державної прикордонної служби вимог чи розпоряджень.

У даному протоколі органом, який його оформляв вказано, що злісна непокора в діях ОСОБА_1 полягала в тому, що він не надав документи на вимогу прикордонного наряду, однак таке твердження ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив, пояснивши, що документи були надані.

Вчинені ОСОБА_1 дії не свідчать про вчинення злісної непокори, такі дії не були виражені в зухвалій формі, яка б свідчили про явну зневагу до прикордонного наряду та їм не передувала відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень.

В даному випадку суддя констатує про відсутність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, внаслідок відсутності в її діях складу такого адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З наведених підстав, суддя приходить до висновку про відсутність події і складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, а провадження в справі про адміністративне правопорушення на підставі п. ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 9, 247, 256, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.185-10 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185-10 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

СуддяТ. Ю. Левко