Справа № 487/9677/24
Провадження № 3/487/112/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді - Сухаревич З.М., за участю секретаря - Сердюк В.М., захисника Костенка С.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баштанка, Миколаївської області, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проходить службу у в/ч НОМЕР_2 Національної гвардії України,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2024 р. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №154626, в якому зазначено: 19.10.2024 23:37 м. Миколаїв, вул. Ковальська 90 водій ОСОБА_1 , керував т.з. Volkswagen Caddy д.н.з. НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, мляве не чітке мовлення. Огляд проводився в установленому законом порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога, стан алкогольного сп`яніння підтверджується висновком лікаря 1391 від 20.10.2024 о 01 год. 40 хв., чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що повернувся з відрядження та був у поганому психологічному стані, вживав алкоголь. Потім він нічого не пам`ятає, а прокинувся за кермом автомобіля вже після ДТП.

Захисник в судовому засіданні просив закрити провадження у справі, посилаючись на порушення порядку огляду на стан сп`яніння.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачає відповідальність зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже диспозиція цієї статті є бланкетною, тобто відсилає до інших норм або правил.

Так, відповідно до п. 2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 252 КУпАП, відповідно до якої Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У матеріалах справи є відеозапис, на якому зафіксовані події справи так, як вони відбувалися в дійсності. Із відеозапису події слідує, що під час спілкування з ОСОБА_1 встановлено, що він є військовослужбовцем (22:14 хв., 22:40 хв. на першому відео, 12:09 хв та 41:17 хв. на другому відео).

У справі є дані, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем.

Щодо військовослужбовців діє спеціальний порядок їх огляду на стан сп`яніння, визначений приписами ст. 266-1 КУпАП, а саме, військовослужбовець який перебував за кермом із ознаками алкогольного сп`яніння, міг бути підданий огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів відповідно до порядку, встановленого ч. 2-7 ст. 266-1 КУпАП.

Цей установлений законом порядок працівниками поліції не був дотриманий. Тому вся процедура огляду, яку застосували до ОСОБА_1 , згідно з категоричними приписами ч. 9 ст. 266-1 КУпАП є недійсною, а її результати недопустимими доказами, оскільки отримані всупереч умовам і порядку, встановлених законом. Застосування цієї процедури починається з моменту встановлення, що особа є військовослужбовцем.

При цьому суд виходить із того, що згода чи незгода військовослужбовця пройти огляд чи його фактичне проходження значення не має, оскільки норма ст. 266-1 КУпАП має імперативний характер, описує випадки і процедуру огляду військовослужбовців (якщо є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях (за кермом, зокрема) і адресована службовим особам, які повинні провести такий огляд з дотриманням визначеної процесуальної форми.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, за відсутності інших об`єктивних доказів на підтвердження факту вчинення правопорушення, не може слугувати доказом винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно положення ст. 62 Конституції України, винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь.

З огляду на викладене, суд вважає, що жодний доказ, досліджений судом не підтверджує «поза розумним сумнівом» порушення ОСОБА_1 п. 2.9а ПДР України, а тому відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене вище, провадження належить закрити закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 130, 247,252, 266-1, 283, 284, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня винесення та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду у строк та порядку передбачені ст.294 КУпАП.

Суддя: З.М. Сухаревич