Справа № 366/367/25
Провадження № 3/366/420/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року суддя Іванківського районного суду Київської області Ткаченко Ю.В., за участю: прокурора Левченка Р.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працюючого директором Комунального підприємства Поліської селищної ради «Поліське управління водного господарства» Вишгородського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

11 лютого 2025 року до Іванківського районного суду Київської області надійшли матеріали від Департаменту проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно протоколу № 3427 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП від 05.02.2025:

ОСОБА_1 , будучи директором КП ПСР «Поліське управління водного господарства», будучи суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, згідно з пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII та приміткою до ст. 172-6 КУпАП, на яку поширюється дія Закону № 1700-VII, в порушення вимог абз. 1 ч. 1 ст. 45 розділу VII та пп. 2-7 розділу XIII Закону № 1700-VII, несвоєчасно 16.12.2024, без поважних причин, подавши щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив суду, що дійсно не подав вчасно декларацію, оскільки був необізнаний в корупційному законодавстві.

Прокурор Левченко Р.М. у судовому засіданні підтримав протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Просив суд ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_1 , думку прокурора, прийшов до наступних висновків.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом встановлено, що КП ПСР «Поліське управління водного господарства» є юридичною особою публічного права.

Відповідно до розділу VI «Органи управління і контролю підприємства» статуту КП ПСР «Поліське управління водного господарства», керівництво поточною господарською діяльністю підприємства здійснює директор (керівник), який призначається та звільняється з посади рішенням Поліської селищної ради за поданням голови, а у міжсесійний період розпорядженням голови з послідуючим затвердженням даного розпорядження на сесії селищної ради.

28.04.2023 розпорядженням №50-к Поліського селищного голови, ОСОБА_1 призначено на посаду директора КП ПСР «Поліське управління водного господарства» з 01 травня 2023р.

01.05.2023 року між Поліською селищною радою в особі селищного голови ОСОБА_2 з однієї сторони та громадянином ОСОБА_1 з іншої сторони укладено контракт, як керівником КП ПСР «Поліське управління водного господарства». З терміном дії контракту з 01.05.2023 по 30.04.2024 року.

Отже, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону №1700-VII та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Згідно з абзацом 15 ч. 1 ст. 1 Закону №1700-VII суб`єкти декларування - особи, зазначені у п. 1, пп. «а» і пп. «в» п. 2, п. 4 і п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону №1700-VII посадові особи юридичної особи публічного права є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону №1700-VII.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 45 Закону №1700-VІI визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до підпункту пп. 1 п. 2 розділу II Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом НАЗК від 23.07.2021 №449/21 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.07.2021 за №987/36609, щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону №1700-VIІ (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону №1700-VII (після припинення діяльності (після звільнення) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Тобто, у ОСОБА_1 виник обов`язок подати щорічну декларацію за 2023 рік, упродовж часу з 00:00 год. 01.01.2024 по 23:59 год. 31.03.2024 (граничний строк).

01.04.2024 в 00:00 год. ОСОБА_1 порушив порядок, передбачений ст. 45 розділу VII «Фінансовий контроль» та пп. 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону №1700-VII.

Оскільки ОСОБА_1 у 2023 року був суб`єктом, на якого поширюються вимоги Закону № 1700-VІІ, то він повинен був подати щорічну декларацію за 2023 рік до 31.03.2024 включно.

Відповідно до публічно доступної інформації, оприлюдненої на офіційному сайті НАЗК (https://portal.nazk.gov.ua) щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2023 рік ОСОБА_1 подав лише о 15 год. 53 хв. 16.12.2024, тобто несвоєчасно без поважних причин.

За ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Так, для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом та неповажності причин своєчасного неподання.

Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

У той же час, переліку поважних причин у розумінні ч. 1 ст. 172-6 КУпАП законом не встановлено. Отже, поважність несвоєчасного подання декларацій у кожному окремому випадку має визначатись залежно від конкретних обставин кожної справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 3427 від 05.02.2025 року ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», не своєчасно, 16 грудня 2024 року, без поважних причин, подав декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (щорічну) за 2023 рік, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення № 3427, складений 05 лютого 2025 року старшим оперуповноважений в ОВС управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Троян Олегом Андрійовичем, відповідає вимогам ст. 255 КУпАП.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що 01.05.2023 року між Поліською селищною радою в особі селищного голови Геращенко Олени Миколаївни з однієї сторони та громадянином ОСОБА_1 з іншої сторони укладено контракт, як керівником КП ПСР «Поліське управління водного господарства». З терміном дії контракту з 01.05.2023 по 30.04.2024 року /а.с. 20-31/.

Згідно з абзацом 15 ч. 1 ст. 1 Закону №1700-VII суб`єкти декларування - особи, зазначені у п. 1, пп. «а» і пп. «в» п. 2, п. 4 і п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону №1700-VII посадові особи юридичної особи публічного права є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону №1700-VII.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону №1700-VII та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

З вищевикладеного слідує, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, у 2024 році був зобов`язаний подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2023 рік, шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру до 01 квітня.

За даними публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (щорічну) за 2023 рік, лише 16 грудня 2024 року о 15 год. 53 хв., а отже несвоєчасно.

Так, відповідно до роз`яснень Національного агентства з питань запобігання корупції, щорічна декларація декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 45 Закону №1700-VІI визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Оперуповноважений, у протоколі № 3427 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, складеного відносно ОСОБА_1 чітко зазначив, що датою вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, є дата закінчення етапу подання та оприлюднення відповідно до Закону № 1700-VII щорічних декларацій, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто 00 год. 00 хв. 01.04.2024.

Враховуючи вищевикладене, на момент складання протоколу та розгляду справи по суті, закінчилися строки накладення адміністративного стягнення.

Суддя вважає посилання уповноваженої особи на складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією на те, що днем виявлення вчиненого правопорушення слід вважати дату складання протоколу про адміністративне правопорушення, помилковим.

Так, протокол про адміністративне правопорушення є документом, який фіксує факт, час та місце вчинення правопорушення. Однак, не можна ототожнювати дату складання протоколу та дату виявлення правопорушення, оскільки виявлення і фіксування правопорушення є різними юридичними фактами. Підстави для складання протоколу були наявні раніше, коли ОСОБА_1 повідомив про свій майновий стан на офіційному веб-сайті НАЗК, та здійснив заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://nazk.gov.ua, тобто у передбаченому законом спеціально для контролювання свого майнового стану у відкритому джерелі, належному, до того ж, антикорупційному правоохоронному органу. Суд звертає увагу, що ці докази є відкритими і загальнодоступними, але роздруковані лише в грудні 2024 року.

Відтак, фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП України суд визнає 01 квітня 2024.

Вирішуючи питання про те, чи пропущено встановлений ч. 2 ст. 254 КУпАП строк на складання протоколу про адміністративне правопорушення, суддя враховує, що останній складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 254 КУпАП, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 повинен був бути складеним не пізніше 02 квітня 2024 року, тобто не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , оперуповноважений посилається на Лист Комітету Верховної Ради України від 11.09.2018 № 04-18/10-1584, як на підставу строку складення адміністративного протоколу.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дослідивши Лист Комітету Верховної Ради України від 11.09.2018 № 04-18/10-1584, на який посилається оперуповноважений, як на підставу перебігу строку складення адміністративного протоколу, суд приходить до висновку, що цей Лист не є нормативно-правовим документом, не є обов`язковим і носить лише інформаційний характер.

Крім того, суддя звертає увагу, що в останньому абзаці даного Листа чітко вказано «одночасно повідомляємо, що відповідно до частини третьої статті 21 Закону України «Про комітети Верховної Ради України», комітет з питань, віднесених до предмета відання, мають право надавати роз`яснення щодо застосування положень законів України, однак такі роз`яснення не мають статусу офіційного тлумачення».

З наведеного можна зробити висновок, що тлумаченням та роз`ясненням законодавства займається виключно Конституційний Суду України, а не Верховна Рада України.

Вимогами статті 245 КУпАП передбачено, що з авданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

З огляду на викладене, суддя вважає, що протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , є таким, що складений з порушенням встановленого законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

При перевірці дотримання строків накладення на особу адміністративного стягнення за вчинення нею адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, підлягає з`ясуванню фактичний момент виявлення такого проступку, оскільки саме з дня такого виявлення повинні обчислюватися строки притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відтак, моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП України суд визнає 01 квітня 2024, тому шестимісячний строк, передбачений статтею 38 КУпАП, для можливого накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 сплив 01 жовтня 2024 року.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за обставини закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Керуючись ст. 7, 38, 247, 293, 294 КУпАП, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 КУпАП, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Повний текст постанови складено 30 травня 2025 року

Суддя Юрій ТКАЧЕНКО