Номер провадження: 33/813/927/25
Номер справи місцевого суду: 502/189/25
Головуючий у першій інстанції Маслеников О. А.
Доповідач Котелевський Р. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І.,

за участю:

секретаря судових засідань Тьосової Я.В.,

представника потерпілої адвоката Жур`ян О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 на постанову Кілійського районного суду Одеської області від 17.03.2025 року, якою закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №224261, 18.01.2025 року, о 14 год 45 хв, водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Skoda Оctavia» державний номер НОМЕР_1 у c.Шевченкове по вул.Миру, 99, Ізмаїльського району, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Mitsubishi» державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 який рухався попереду та виконував маневр повороту праворуч. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.12.1, 13.1 ПДР України, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

За результатами розгляду справи суд першої інстанції дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрив провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з вказаною постановою потерпіла ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Потерпіла наголошує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки в діях ОСОБА_2 , який не вибрав безпечну швидкість та дистанцію між транспортними засобами, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Апелянт звертає увагу, що на місці ДТП ОСОБА_2 не заперечував, що саме він є винуватцем події, погодився зі змістом протоколу та схемою ДТП, без жодних зауважень та заперечень. Також потерпіла зазначає, що суд безпідставно не витребував відеозаписи з боді-камер поліцейських, які оформляли протокол про адміністративне правопорушення, на яких зафіксовано, як ОСОБА_2 погодився, що саме з його вини сталася дорожньо-транспортна пригода.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду, призначене на 27.05.2025 року не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, із клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Частиною 4 ст.294 КУпАП встановлено, що апеляційний перегляд постанови судді у справах про адміністративне правопорушення здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі ОСОБА_2 .

Заслухавши суддю-доповідача; пояснення представника потерпілої адвоката Жур`ян О.М., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги; суд дійшов висновку про таке.

Згідно з вимогами ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Положеннями ст.245 КУпАП встановлено що, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду...., а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом». Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №224261 убачається, що 18.01.2025 року, о 14 год 45 хв, водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Skoda Оctavia» д.н.з. НОМЕР_1 в c.Шевченкове по вул.Миру, 99, Ізмаїльського району, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Mitsubishi» д.н.з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався попереду та виконував маневр повороту праворуч. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

У графі 14 «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_2 зазначив про те, що не згоден з правопорушенням.

Апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення серії

ЕПР1 № 224261 від 18.01.2025 року складений відносно ОСОБА_2 за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд вважає, що в даній справі відсутні належні та допустимі докази, які беззаперечно, поза розумним сумнівом, доводять винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП в матеріалах справи відсутні.

Так, під час розгляду справи в суді першої інстанції, ОСОБА_2 заперечував викладені в протоколі обставини дорожньо-транспортної пригоди, винним себе не вважав та пояснив, що 18.01.2025 року він їхав на своєму автомобілі «Skoda Оctavia» д.н.з. НОМЕР_1 в c.Шевченкове по вул. Миру, зі швидкістю не більше 40 км/г. Під час керування автомобілем він бачив, що спереду з лівої частини дороги, яка мала ширину приблизно 3 метри, стояв інший автомобіль. Коли ОСОБА_2 наблизився до нього на своєму автомобілі приблизно на відстань 15 м, автомобіль «Mitsubishi» став рухатись вправо та виконувати маневр розвороту без увімкнення сигналу покажчика повороту. ОСОБА_2 , щоб уникнути зіткнення, почав із застосуванням гальмування здійснювати маневр в бік на праве узбіччя, однак йому не вдалося уникнути зіткнення автомобілів, внаслідок чого сталося ДТП.

Пояснення ОСОБА_2 в суді першої інстанції відповідають його письмовим поясненням, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, слід констатувати, що ОСОБА_2 , безпосередньо після дорожньо-транспортної пригоди та під час розгляду справи в суді першої інстанції, категорично заперечував свою винуватість та надав аналогічні пояснення щодо обставин ДТП.

Будучи допитаною в суді першої інстанції інший учасник ДТП - ОСОБА_1 , пояснила суду, що 18.01.2025 року вона сіла в належний її співмешканцю ОСОБА_3 автомобіль «Mitsubishi», який був припаркований з лівої сторони вулиці Миру в c. Шевченкове. Після цього, вона побачила у дзеркалі заднього виду автомобіль марки «Skoda Оctavia», який рухався по дорозі позаду на значній відстані, після чого почала рух, увімкнувши покажчик повороту, маючи намір зробити маневр повороту, однак одразу відчула удар в праву сторону її автомобіля, який здійснив автомобіль «Skoda Оctavia». Згодом, до приїзду працівників поліції, по вищевказаній вулиці проїжджав мікроавтобус, тому її авто було перепарковано, через те, що вулиця є вузькою та транспортний засіб «Mitsubishi» міг утворити затор. В автомобілі «Mitsubishi» під час ДТП знаходилась лише вона.

Представник ОСОБА_1 адвокат Жур`ян О.М. у судовому засіданні апеляційного суду підтвердив, що суд першої інстанції правильно виклав показання ОСОБА_1 , не спотворивши їх змісту.

З метою перевірки доводів викладених в апеляційній скарзі та прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, апеляційним судом досліджені письмові докази по справі.

Із доданої до протоколу схеми місця ДТП убачається, що ширина проїзної частини дороги, на який мала місце дорожньо-транспортна пригода, складає 3,5 м.

Також зі схеми вбачається, що автомобіль «Mitsubishi» під керуванням ОСОБА_1 здійснив перетин проїзної частини вул.Миру зліва направо та зіткнення транспортних засобів відбулось на правому узбіччі дороги, що підтверджується позначкою на схемі ДТП щодо розташування уламків фари транспортного засобу.

Вказані обставини узгоджуються з показаннями учасників ДТП, які вони надали в суді першої інстанції.

Із доданих до протоколу про адміністративне правопорушення фотозображень вбачається, що автомобіль «Mitsubishi» під час ДТП контактував своєю правою передньою частиною з лівою передньою частиною автомобіля «Skoda Оctavia».

На переконання апеляційного суду вказані обставини підтверджують показання водія автомобіля «Skoda Оctavia» ОСОБА_2 про те, що він намагався уникнути контакту між транспортними засобами своїм маневром виїзду на праве узбіччя дороги.

Суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, ані схема ДТП, ані фотозображення до протоколу не містять зображень слідів гальмування автомобіля «Skoda Оctavia», що могли б свідчити про його рух перед зіткненням зі значною швидкістю.

Апеляційний суд звертає увагу, що учасники ДТП також не зазначали стосовно існування факту застосування водієм автомобіля «Skoda Оctavia» ОСОБА_2 екстреного гальмування, чи взагалі факту гальмування, тому доводи водія ОСОБА_1 , що водій ОСОБА_2 рухався на великий швидкості під час виконання нею маневру, є непереконливими, оскільки в такому випадку працівниками поліції був би зафіксований гальмовий шлях, а пошкодження транспортних засобів вочевидь були б більш значними. При цьому, а ні схемі ДТП, а ні в своїх поясненнях ОСОБА_1 , не повідомляла про існування гальмового шляху автомобіля «Skoda Оctavia» та зауважень до протоколу не зазначала.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що перед настанням ДТП транспортний засіб «Mitsubishi» рухався лінійно по проїзній частині дороги попереду автомобіля «Skoda Оctavia», водій якого не дотримався безпечної дистанції та не вибрав безпечну швидкість руху перед маневром транспортного засобу, що рухався попереду в попутному напрямку.

Навпаки, зі схеми ДТП та пояснень учасників події вбачається, що автомобіль «Mitsubishi» під керуванням ОСОБА_1 своїм маневром початком руху з лівого краю дороги, здійсненим майже перпендикулярно руху автомобіля «Skoda Оctavia» (що підтверджується характером пошкоджень автомобілів), враховуючи те, що ОСОБА_1 чітко бачила позаду рух автомобіля «Skoda Оctavia», не залежно віт того, чи включила вона перед маневром покажчик повороту, суттєво вплинув на зміну дорожньої обстановки для водія ОСОБА_2 (враховуючи ширину дороги - лише 3,5 м), що не давало можливості безпечно об`їхати перешкоду у вигляді автомобіля «Mitsubishi» в межах проїзної частини та змусило водія автомобіля «Skoda Оctavia», враховуючи реальну небезпечність маневру автомобіля «Mitsubishi», здійснювати маневр виїзду на праве узбіччя для уникнення ДТП.

Пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п.1.4. Правил дорожнього руху України - кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до вимог 10.1. Правил дорожнього руху України - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Враховуючи зазначені вимоги Правил дорожнього руху України, апеляційний суд вважає, що у дорожній ситуації, яка сталася, водій автомобіля «Mitsubishi» ОСОБА_1 , перед початком руху мала увімкнути покажчик повороту з метою здійснення маневру виїзду на проїзну частину з лівого краю дороги, далі мала надати дорогу, як зустрічним транспортним засобам, так і автомобілю «Skoda Оctavia», який рухався позаду, що вона чітко усвідомлювала, та лише після цього переконавшись, що її маневр буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим водіям, могла розпочати рух свого автомобілю.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що водій автомобіля «Mitsubishi» ОСОБА_1 належним виконанням вимог п.10.1. Правил дорожнього руху мала технічну можливість запобігти ДТП. При цьому, об`єктивних та достатніх даних, які б свідчили про порушення водієм ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху, апеляційним судом не встановлено.

Доводи апеляційної скарги стосовно безпідставного не задоволення місцевим судом клопотання ОСОБА_1 про витребування відеозаписів з боді-камер поліцейських, на яких за її версією, під час складання протоколу зафіксована згода ОСОБА_2 стосовно того, що саме з його вини сталася дорожньо-транспортна пригода, апеляційний суд визнає необґрунтованими, з огляду на таке.

Апеляційний суд наголошує, що позитивне вирішення клопотань є правом, а не обов`язком суду, унаслідок чого відмова у задоволенні клопотання потерпілої сторони не є порушенням права на захист.

Більш того, під час апеляційного розгляду, ОСОБА_1 та її представник не заявляли суду клопотання про витребування відеозаписів з боді-камер поліцейських, на яких зафіксовано складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , а за наслідками перегляду справи апеляційний суд покликаний не стільки самостійно встановити фактичні обставини справи, скільки перевірити та оцінити правильність їх встановлення судом першої інстанції.

Крім того, будь-які пояснення водія учасника ДТП, зафіксовані на відеозаписі фіксування складання протоколу про адміністративне правопорушення, однак не зафіксовані в письмових поясненнях такої особи, які є невід`ємною частиною матеріалів, які долучаються до протоколу, не можуть прийматися до уваги, як доказ винуватості такої особи.

Апеляційний суд також зауважує, що суд не має права самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

У рішенні від 20.09.2016 року по справі «Карелін проти Росії» (заява №926/08) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

В межах розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд не має права на порушення принципу змагальності та диспозитивності, принципу рівності сторін, перебирати на себе функції обвинувачення.

За наведених обставин, суд вважає, що за результатами перегляду даної справи в апеляційному порядку, судом не встановлено наявності належних, допустимих та достатніх доказів, які б в своїй сукупності та поза розумним сумнівом доводили, що діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Щодо інших доводів апелянта, суд враховує положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1 ст.6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень («Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції»), (dec.); «Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2») [ВП], § 41).

З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

За таких обставини апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, оскільки постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись, ст.62 Конституції України, ст.ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Кілійського районного суду Одеської області від 17 березня 2025 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрито на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Р.І. Котелевський