ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 689/747/25

Провадження № 33/820/390/25

Суддя Хмельницького апеляційного суду Вітюк І.В., за участю секретаря Цугеля А.В., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Теліцина А.М., розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника на постанову Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 30 квітня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Ярмолинецького районного суду від 30 квітня 2025 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

За постановою суду, ОСОБА_1 16 квітня 2025 року о 20 годині 39 хвилин в с-щі Ярмолинці по вул. Захисників України, 6 Хмельницького району Хмельницької області, керував транспортним засобом «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, та порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу правопорушення.

Свої вимоги аргументує тим, що постанова є незаконною та необґрунтованою через неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Стверджує, що суд першої інстанції не звернув уваги, що під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , поліцейський не зазначив причину зупинки з посиланням на п.3 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію».

Зазначає, що з відеозапису чітко вбачається відсутність у ОСОБА_1 будь-яких ознак наркотичного сп`яніння, а саме: розширених зіниць очей, які не реагують на світло, та порушення координації руху, які зазначені в протоколі. Останній поводиться адекватно, послідовно виконує ряд вимог працівників поліції, задає питання та реагує на відповіді, погоджується пройти освідування на місці зупинки транспортного засобу та не бажає їхати до лікувального закладу, веде себе ввічливо та тактовно.

Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні направлення на огляд водія відповідно до вимог п.п.8, 9 розділу 2 Інструкції (додаток №1) та акт огляду на стан сп`яніння (додаток №2), які не складалися. Протокол не містить указівку на технічні прилади, якими велася відеофіксація події.

Вказує, що з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не має ознак наркотичного сп`яніння.

Отже, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не відповідають дійсності та суперечать даним, які зафіксовані під час безперервного відеозапису, що додається до зазначеного процесуального документу.

Враховуючи відсутність жодної з передбачених ознак наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 не може являтися водієм, який підлягає огляду на стан сп`яніння, тобто вимога працівників поліції пройти медичний огляд була безпідставною.

На думку сторони захисту, працівники поліції фактично спонукали ОСОБА_1 відмовитись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши захисника на підтримку поданої апеляційної скарги з підстав наведених у ній, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані в повній мірі.

Фактичні обставини огляду, підстави та процедура його проведення, повністю узгоджуються з вимогами закону.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП.

Отже, висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується сукупністю зібраних і перевірених апеляційним судом доказів, які є належними та достатніми для такого висновку.

Дані відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції достатньо повно відображають обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, узгоджуються із ними і не викликають жодних сумнівів у їх відповідності фактичним обставинам справи. Так, відеозапис містить необхідну інформацію щодо обставин, які підлягають встановленню, зокрема, фактичні дані, які вказують на те, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції. Під час спілкування з правопорушником працівники поліції виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували проїхати на огляд в заклад охорони здоров`я, від якого ОСОБА_1 відмовився.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги захисника про те, що в порушення вимог ст.35 Закону України «Про національну поліцію», правопорушнику не було повідомлено про причину зупинки транспортного засобу, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, останній був зупинений з метою перевірки документів.

Також з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівники поліції висловлювали законні вимоги до ОСОБА_1 , а саме: пред`явити посвідчення водія, документи на транспортний засіб, а пізніше, у зв`язку з виявленими у нього ознаками наркотичного сп`ягніння, пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Посилання сторони захисту на відсутність ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає неспроможними, оскільки такі ознаки як: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, та порушення координації рухів, обумовлені суб`єктивним сприйняттям посадової особи, яка уповноважена складати протокол про адміністративне правопорушення, і не можуть об`єктивно оцінюватися виключно за відеозаписом події, доданим до протоколу, як вважає захист.

Відсутність у матеріалах справи акту огляду та направлення на огляд водія транспортного засобу, не є достатніми для зміни чи скасування постанови суду.

Будь-яких порушень працівниками поліції при виконанні вимог ст.266 КУпАП та Інструкції №1452/735 при проведенні огляду ОСОБА_1 на встановлення факту перебування його в стані наркотичного сп`яніння під час керування транспортним засобом, апеляційним судом не встановлено, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є не обґрунтованими.

Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Протокол про адміністративне правопорушення складений в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст.256 КУпАП щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Адміністративне стягнення на правопорушника накладено у відповідності до вимог ст.ст.33, 34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру скоєного, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП України.

За таких обставин, враховуючи підвищену суспільну небезпечність правопорушень, пов`язаних з керуванням транспортними засобами у стані сп`яніння та відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає, що накладене адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи істотних порушень норм процесуального права не виявлено, підстав для скасування чи зміни постанови місцевого суду не встановлено.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст.293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Постанову Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 30 квітня 2025 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду І.В. Вітюк