П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2025 р. м. Кобеляки

Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Тесленко Т. В., з участю секретаря судового засідання Климченко А. О., захисника - адвоката особи, що притягається до адміністративної відповідальності Яременка О. Є., розглянувши матеріали, які надійшли з ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Встановив:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 654313 від 05.07.2024 вказано, що 05 липня 2024 року о 21 год 25 хв ОСОБА_1 в с. Орлик, Полтавського району, Полтавської області, в порушення п. 12.1 ПДР, керуючи транспортним засобом марки Geely CK, державний номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на електроопору. Під час ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження.

Адвокат Яременко О. Є. в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом Geely CK, державний номерний знак НОМЕР_2 , про що заперечив на відео з нагрудної камери відеореєстратора, що й підтвердив свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні від 06.11.2024, визнавши, що за кермом був саме він та він вчинив ДТП. Тому, з урахуванням зазначеного, прохав суд закрити провадження у справі через відсутність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що 05.07.2025 разом з ОСОБА_1 поїхали до магазину, де за кермом автомобіля був саме він та вчинив ДТП, після чого пересів на заднє сидіння та заснув. Співробітники поліції його не допитували.

Свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які надавали пояснення працівникам поліції на неодноразові виклики до суду не з`являлися, примусові приводи щодо них не виконані.

Суд, заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов таких висновків.

За п. 12.1 ПДР встановлено, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 5 лютого 2008 року у справі «Раманаускас проти Литви» зазначив, що підбурювання з боку міліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним переслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений, для того, щоб можна було встановити факт злочину, тобто отримати докази і розпочати кримінальне переслідування.

Під провокацією (поліцейською) ЄСПЛ розуміє випадки, коли задіяні посадові особи, які є або співробітниками органів безпеки, або особами, що діють за їх дорученням, не обмежують свої дії лише розслідуванням кримінальної справи по суті неявним способом, а впливають на суб`єкт з метою спровокувати його на скоєння злочину, який в іншому випадку не було би скоєно, задля того щоб зробити можливим виявлення злочину, тобто отримати докази та порушити кримінальну справу (рішення ЄСПЛ у справі «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року).

При цьому, основні вимоги справедливості, зазначені в ст. 6 Конвенції відносяться до всіх видів злочинів, від самих незначних до особливо тяжких.

Суспільний інтерес не може виправдовувати використання доказів, отриманих за допомогою провокації.

Згідно з ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є серед інших й запобігання правопорушенням, а не провокація громадян на їх вчинення.

У матеріалах справи відсутні беззаперечні докази про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки працівники поліції приїхали на виклик лише через 40 хв після вчинення ДТП та опитували його поза транспортним засобом.

Доказів, які б об`єктивно вказували на вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суду не надано.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження по справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст. ст. 280, 283 КУпАП, суддя

Постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП та на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП закрити, через відсутність в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавської апеляційного суду через Кобеляцький районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя