Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/3410/24
Провадження № 3/935/1641/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 травня 2025 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов Управління патрульної поліції в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області 25.12.2024 від Управління патрульної поліції в Житомирській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 194407 від 11.12.2025, ОСОБА_1 11.12.2024 о 20:35 годині на автодорозі Київ-Чоп 115 км 700 м поблизу с. Козак керуваючи транспортним засобом Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_2 не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого здійснив зіткнення з колесо відбійником. Внаслідок чого автомобіль отримав механічних пошкоджень та колесовідбійник зазнав механічних пошкоджень, чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні, передбаченому статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не визнала, пояснила, що 11.12.2024 вийшла з роботи, побачила, що на вулиці ожеледиця, врахувала погодні умови, рухалась зі швидкістю 20 км/год, доїхала до мосту, заїхати на нього було важко, автомобілі рухались в два ряди, один за одним, задню частину автомобіля почало заносити і ОСОБА_1 зіткнулась з колесо відбійником. Також зазначила, що в схемі місця ДТП місце зіткнення позначено неправильно, його точно не встановили, крім того працівники поліції не хотіли зазначати в схемі ДТП про те, що була ожеледиця. Крім того, колесовідбійник був пошкоджений ще до зіткнення ОСОБА_1 з ним. Також, ОСОБА_1 зазнала тілесних ушкоджень, приїхали працівники ЕМД, однак не приїхали СОГ, всупереч вимогам Інструкції.

У судовому засіданні особа, яка склала протокол ОСОБА_2 пояснив, що 11.12.2023 екіпаж виїхав на місце ДТП на автодорозі Київ-Чоп 115 км, дорожнє покриття було мокрим, однак ожеледиці не було, ОСОБА_3 , який був у складі екіпажу складав схему ДТП, в якій на вимогу ОСОБА_1 було зазначено, що на дорозі була ожеледиця, проте якби на дорозі була ожеледиця, і це було встановлено поліцейськими, то було б складено акт обстеження вулично-шляхової мережі, недоліків в обслуговуванні вказаної ділянки дороги виявлено не було, більше того за їх зміну це була єдина ДТП. ОСОБА_1 зобов`язана була як водій контролювати дорожню обстановку, відповідно до п. 2.3б, 12.1 ПДР. На запитання ОСОБА_1 з приводу виклику СОГ, оскільки відбулась ДТП з постраждалими, ОСОБА_2 відповів, що ними було викликано СОГ із відділу поліції № 2 Житомирського районного управління поліції Головного управління патрульної поліції, яке розташоване в м. Коростишів, причини її неприбуття невідомі.

У судове засідання інспектор взводу № 2 роти № 4 БУПП в Житомирській області ДПП поліції Левчук В. не з`явився, відповідно до листа заступника начальника управління патрульної поліції в Житомирській області, ОСОБА_3 відряджений за межі Житомирської області з 03.01.2025 до особливого розпорядження, відповідно до наказу ДПП № 2 ДСК від 01.01.2025.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що вони з ОСОБА_1 є сусідами, 11.12.2024 близько 20:00 години їхав додому, йому зателефонував чоловік ОСОБА_1 та повідомив, що вона потрапила в ДТП, ОСОБА_4 приїхав на місце події, а саме на міст с. Козак, дорога була слизькою, не посипаною, пролітав сніг, приїхали працівники поліції, зробили заміри, автомобіль ОСОБА_1 був побитий, а саме капот та крило, стояв на обочині, відбійник був побитий, ОСОБА_1 також зазнала тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що 11.12.2024 їхав з м. Києва, виїхав о 18:30 годині і близько 21:00 години доїхав до м. Житомира, йшов великий сніг, доїхавши до с. Козак йому зателефонував товариш та повідомив, що на цій ділянці дороги ожеледиця та завжди сильний вітер.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення вказаного правопорушення настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 194407 від 11.12.2025, схемою ДТП, рапортом, письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

Згідно статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення оцінка доказів здійснюється органом /посадовою особою/ за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам,установам,організаціям і громадянам, тощо (частина 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух»).

Приписами пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюються Правилами дорожнього руху,затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху), пункт 1.3 яких передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху, водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Як визначено в загальних положеннях Правил дорожнього руху, дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Пункт 2.3 «б» Правил дорожнього руху вказує, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

У пункті 12.1 Правил дорожнього руху встановлено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9 Правил дорожнього руху).

Стаття 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як убачається із змісту диспозиції статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого даною нормою, характеризується наступними елементами: діянням, тобто порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, яке може бути виражене як у дії так і в бездіяльності; наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; а також причинним зв`язком між наведеними діянням та наслідками.

Пленум Верховного Суду України у пункті 26 своєї Постанови № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деяк злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Враховуючи можливість наявності на дорозі ожеледиці, як зазначено в інформації наданої Українським гідрометеорологічним центром ДСНС України, ОСОБА_1 для забезпечення безпеки дорожнього руху, як водій, зобов`язана бути уважною під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, яка згідно її письмових пояснень складала близько 50-60 км/год., у судовому засіданні ОСОБА_1 повідомила про швидкість її транспортного засобу 20 км/год, хоча згідно з пунктом 12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год., а також повинна була ураховувати зимову пору року, дорожню обстановку, технічний стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Окрім того, суд бере до уваги, що зі схеми місця ДТП від 11.12.2024 встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталось у темний час доби, проте було наявне штучне освітлення, видимість дороги була не ускладнена, можна було чітко розпізнати межі елементів дороги та розміщення сталих орієнтирів, що свідчить про змогу водіїв орієнтуватися під час керування транспортним засобом, зокрема для вибору безпечної швидкості та здійснення безпечного маневру.

При цьому суд критично ставиться до тверджень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що причиною дорожньо-транспортної пригоди була неналежна якість дорожнього покриття, а саме наявність ожеледиці, яка в той день відносилась до І-го рівня небезпечності, з огляду на таке.

Українським гідрометеорологічним центром ДСНС України надано інформацію, відповідно до якої погодні умови о 20:35 годині 11.12.2024 були такими: 20:00 година - хмарність 8 балів, температура повітря 2,5°морозу, мокрий сніг, метеорологічна дальність видимості 2 км, вітер північно-західний, 2 м/с; 23:00 година - хмарність 8 балів, температура повітря 2,0°морозу, без опадів, метеорологічна дальність видимості 4 км, вітер північно-західний, 1 м/с, кількість опадів на 20:00 годину становила 5 мм, з 20:33 години до кінця доби слабке налипання мокрого снігу, діаметр 4 мм, висота снігового покриву на 08:00 годину 11 грудня 7 см, 12 грудня 13 см, на дорогах можлива ожеледиця.

Проте, як свідчать наявні в матеріалах справи докази, дорожньо-транспортна пригода за участі ОСОБА_1 відбулась 11.12.2024 о 20:35 годині, на цей час налипання мокрого снігу становило діаметром 4 мм., що не відноситься до І рівня небезпечності, згідно «Настанови з метеорологічного прогнозування», затвердженою наказом УкрГМЦ від 11.12.2018 № 234, оскільки налипання мокрого снігу діаметром 11-34 мм, ожеледиця на дорогах вважаються небезпечними метеорологічними явищами (І рівень небезпечності)

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи водієм, окрім визначеної Правилами дорожнього руху допустимої швидкості руху у населених пунктах, повинна була враховувати дорожню обстановку, технічні характеристики свого транспортного засобу, а також стан дорожнього покриття.

Суд виходить з того, що дорожній рух становить діяльність з підвищеним ризиком, під час якої можуть виникати непередбачувані ситуації як в силу певних зовнішніх факторів (наприклад, ожеледиця, інші складні погодні умови або повалене дерево тощо), так і виду людських помилок, необережності, необачності, а також порушення Правил дорожнього руху. Тому на всіх учасників дорожнього руху покладається обов`язок дотримуватися не лише чітко визначених правил, як наприклад обмеження швидкості, але й загальних засад безпеки руху, що визначаються дорожньою обстановкою, що склалася.

Водій юридично зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну та в разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для всіх інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Виходячи з цих міркувань, суд вважає, що наявність ожеледиці на покритті проїзної частини, несприятливі погодні умови, зобов`язували водія ОСОБА_1 враховувати вказану дорожню обстановку та вживати заходи щодо безпечності дорожнього руху (дотримуватись безпечної швидкості).

При цьому, судом також враховується, що матеріали справи не містять відомостей про складання акту обстеження дорожніх умов, яким би було встановлено факт неналежного дорожнього покриття на ділянці автомобільної дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода. Будь-які докази, які б свідчили про наявність дефектів на дорожньому покритті в місці зіткнення, в тому числі наявність на ньому вибоїн чи іншої руйнації асфальту, в матеріалах справи відсутні, позаяк при розгляді вказаної справи таких доказів (відповідних фото чи відео матеріалів, актів огляду дорожнього покриття, тощо) надано не було.

Натомість, у схемі місця ДТП від 11.12.2024, яка підписана без зауважень ОСОБА_1 , зазначено про відсутність недоліків в утриманні вулично-шляхової мережі, які стали супутньою причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Також об`єктивних доказів того, що експлуатаційний стан дорожнього покриття, де сталась дорожньо-транспортна пригода, не відповідав вимогам, наведеним у Технічних правил ремонту і утримання вулиць та доріг населених пунктів, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житло-комунального господарства України від 14 лютого 2012 року № 54, а також вимогам ДСТУ 3587:97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану», матеріали справи не містять.

За таких підстав, доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо того, що дорожньо-транспортна пригода, що мала місце 11.12.2024, сталась не з вини ОСОБА_1 , а з вини посадових осіб служби автомобільних доріг України, є не необґрунтованими, бо спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Інші твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності мають формальний характер, а невизнання своєї вини ОСОБА_1 суд розцінює, як спосіб захисту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», яке з урахуванням положень статей8,9 Конституції Україниє частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Отже, ОСОБА_1 реалізувала своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Тому, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується вказаними матеріалами справи, а ОСОБА_1 не було надано жодних переконливих доводів, підтверджених відповідними доказами, які б давали суду підстави поставити під сумнів правдивість обставин, викладених у матеріалах справи.

Разом з тим, відповідно до частини 2 статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо справа підвідомча суду, стягнення може бути накладено не пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні 3 місяці з дня його виявлення.

Правопорушення вчинене ОСОБА_1 11.12.2024, отже, на момент розгляду протоколу про адміністративне правопорушення минув строк притягнення до адміністративної відповідальності, встановлений Законом.

Згідно пункту 7 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова про закриття справи про адміністративне правопорушення виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, ОСОБА_1 слід визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, а провадження у справі закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 38, 124, 247, 283285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні 11.12.2024 адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з закінченням строків, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І. В. Щербаченко