П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Чепка В. В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли із відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, військовослужбовця призваного за мобілізацією, Західного регіонального управління НОМЕР_1 прикордонного загону, ІПС 3 категорії водія групи інженерного облаштування державного кордону відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

з протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії ЗхРУ №327560 від 19.04.2025 встановлено, що в період з 04.03.2025 до 18.04.2025 інспектор прикордонної служби 3 категорії водій групи інженерного облаштування державного кордону відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В), солдат ОСОБА_2 перебував у службовому відрядженні за адресою: АДРЕСА_1 . Мав повернутися до місця проходження служби до 08:00 год. 18.04.2025, прибув 19.04.2025. Дії ОСОБА_1 за невчасне прибуття у військову частину під час дії особливого періоду, кваліфіковані за ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Громадянин України ОСОБА_1 не скористався правом на участь у судовому засіданні, про причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся, шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті Ужгородського міськрайонного суду та шляхом надіслання sms повідомлень у додаток «Viber» на наданий ним номер телефону.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 7 та ст.245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З огляду на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, в Україні із 05 години ЗО хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався.

У такий спосіб, з моменту видання первинного Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2023 року Про введення воєнного стану в України» на території України почав діяти режим воєнного стану (особливий період), який триває і до теперішнього часу.

Згідно зі ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовець зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Відповідно до примітки ст. 172- 13 КУпАП під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.

Частиною 2 статті 172-15 КУпАП встановлена відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Верховний Суд у постанові у справі № 185/12161/15-к від 21 травня 2021 року вказав, що об`єктивна сторона недбалості припускає несумлінне ставлення службової особи до службових обов`язків, які на неї покладені, що виражаються у їх невиконанні або у неналежному виконанні. Недбале ставлення військової службової особи до своїх службових обов`язків характеризує, перш за все, об`єктивну сторону вчиненого і виявляється в тому, що за наявності в особи реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби винний або взагалі не діє, не виконує службові обов`язки, або хоча і діє, але виконує ці обов`язки неналежним чином, не відповідно до закону або відповідно до нього, проте неякісно, неточно, неповно, несвоєчасно, поверхово, у протиріччя з установленим порядком і тією обстановкою, що склалася тощо.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №327530 від 19.04.2025, пояснення гр. ОСОБА_1 від 19.04.2025, в яких він визнає вину; пояснення ОСОБА_3 від 19.04.2025; копію службового посвідчення ОСОБА_1 ; службову характеристику на ОСОБА_1 ..

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до положень ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи, зокрема, при оголошенні усного зауваження.

Дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, за умов відсутності негативних наслідків скоєного адміністративного правопорушення, враховуючи особу, яка вчинила правопорушення, ступінь вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в зв`язку з незначним характером правопорушення, вчинення його вперше та ненастанням шкідливих наслідків, тобто малозначністю вчиненого правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 можливо звільнити від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі - закрити.

Враховуючи, що п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому враховуючи той факт, що усне зауваження, виходячи з норм ст.ст.22, ч. 3 ст.284 КУпАП, не відноситься до видів адміністративних стягнень, тому відсутні підстави для стягнення судового збору з ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.9, 22, 33, 188-28, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-15 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст.172-15 КУпАП, у зв`язку з малозначністю та обмежитися усним зауваженням.

Провадження по справі - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Суддя В. В. Чепка