ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1037/25 Справа № 235/5604/24 Суддя у 1-й інстанції - Токарєв А. Г. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., за участю секретаря судового засідання Шевченко В.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 його захисника адвоката Крутоголової О.О., у режимі відеозв`язку, розглянувши апеляційну скаргу захисника Крутоголової О.О. на постанову судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 лютого 2025 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови 17.07.2024 р. о 22:50 годин в м. Покровськ, м-н Лазурний, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Kia Sportetg, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю, нестійка хода, від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою Alcotest 6810 Drager і від огляду на стан сп`яніння в лікарні відмовився під відеозапис на боді-камеру 1113. Від керування відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 лютого 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на один рік. Стягнуто судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

З таким судовим рішенням не погодився захисник Крутоголова О.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 та оскаржила в апеляційному порядку з пропуском строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що розгляд справи відбувся за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника, фактично оскаржувана постанова було отримано 12.02.2025 року, що підтверджується роздруківкою скріну з електронної пошти захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою та підлягає скасуванню, з огляду на те, що суд першої інстанції ухвалив її з порушенням норм матеріального і процесуального права, зокрема, неповно з`ясувавши обставини справи, що підтверджується наступним. Вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги та не надав оцінку тому факту, що в протоколі ОСОБА_1 власноручно зазначив про свою незгоду з протоколом. Вказує, що у матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 автомобілем. Вважає, що з відеозапису неможливо ідентифікувати автомобіль, який не зупинився. Вважає, що поліцейські не дотримались вимог Інструкції №1452/735 не пояснили порядок огляду, не надали сертифікат на прилад, не забезпечили огляд у мед закладі. Вважає, що з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, однак відповідне право не було йому роз`яснено належним чином. Незважаючи на наявність у матеріалах справи направлення на огляд до Добропільської МЦЛ, яке наявне в матеріалах справи, відеозапис не містить доказів складення та вручення такого направлення особі, що притягається до адміністративної відповідальності. Вказує, що неможливо встановити чи мали права працівники поліції проводити огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу, оскільки вони не представились, не вказали своє звання. Вказує, що протокол не складався у присутності ОСОБА_1 , йому не роз`яснили суть правопорушення. Вважає, що надані протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього докази є недопустимими. Просить поновити строк апеляційного оскарження та скасувати оскаржувану постанову, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вислухавши думку сторони захисту, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін за таких підстав.

Суд апеляційної інстанції вважає зазначені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження поважними та вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 ПДД України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 821423 від 17.07.2024 року, в якому зафіксовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.

Направленням на огляд водія на стан алкогольного сп`яніння.

DVD диск з відеозаписами, на яких зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем Kia Sportetg, який проїхав повз поліцейського та не зупинився на його вимогу, після чого на цьому ж патрульному автомобілі представники поліції поїхали за зазначеним автомобілем. Після того, як поліцейські під`їхали до зазначеного автомобіля, із-за керма вийшов громадянин ОСОБА_1 . ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на стан сп`яніння, але своїми діями ухилявся від проходження огляду на газоаналізаторі, не звертаючи уваги на роз`яснення про правильність його проходження, навмисно активно протидіяв успішному проходженню огляду. Встановлено відсторонення водія від керування транспортного засобу.

Проаналізувавши докази по справі, вважаю, що в діях ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення суддею накладене відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу, відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що в протоколі ОСОБА_1 власноручно зазначив про свою незгоду з протоколом, не впливає на доведеність його вини у вчиненому.

Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів керування ОСОБА_1 автомобілем, а саме авто неможливо ідентифікувати, є безпідставними та спростовуються наявними відеозаписами.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не заперечував щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, однак відповідне право не було йому роз`яснено належним чином, є безпідставними оскільки згідно зафіксованої поведінки ОСОБА_1 на відеозаписах, він фактично ухилявся від його проходження. Замість активних дій, спрямованих на проходження огляду, водій вчиняв протилежні дії, які свідчать про відсутність його реальної готовності до проходження огляду. Працівниками поліції вірно розцінені такі дії як відмову від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою Alcotest 6810 Drager і від огляду на стан сп`яніння в лікарні.

Щодо доводів апеляційної скарги, що направлення ОСОБА_1 як водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, для проходження медичного огляду, на місці події вручалось є безпідставними та не спростовують факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року встановлений порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, з аналізу даної інструкції вбачається, що форма направлення надається водієві у разі направлення його для проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі, тобто у разі проходження водієм огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або відмови від проходження, форма направлення не видається.

Також не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги, що поліцейські не дотримались вимог Інструкції не пояснили порядок огляду, не надали сертифікат на прилад, не забезпечили огляд у мед закладі. Як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_1 не просив надати сертифікат на прилад, а своїми діями відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння одразу як на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі, тому апеляційний суд не вбачає порушення поліцейськими порядку виявлення у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння.

Згідно наявних в матеріалах справи відеозаписах, працівники поліції неодноразово ОСОБА_1 висували вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки так і у медичному закладі. Водію були повідомлені виявлені у нього явні ознаки алкогольного сп`яніння та роз`ясненні наслідки такої відмови.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, настає в той момент коли водій вказує про свою відмову, від проходження такого огляду, як про це зазначено у ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, а рішення є незаконним та необґрунтованим не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та є безпідставними і розцінюються апеляційним судом, як спосіб захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності за вчинене ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи, що сукупність викладених апелянтом обставин у апеляційній скарзі вказують на те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 є недійсним, а долучені до нього матеріали є недопустимими доказами, є безпідставними, оскільки наведені ним міркування з цього приводу носять суб`єктивний характер і не підтверджені доказами.

Суддя апеляційного суду приходить до висновку, що підстави для скасування або зміни постанови судді міського суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Крутоголовій О.О. строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Крутоголової О.О. залишити без задоволення.

Постанову судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 лютого 2025 року, у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя