Справа №690/323/25
Провадження №3/690/128/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року суддя Багачевського міського суду Черкаської області, Вахнова Л.А., розглянувши матеріали, які надійшли із Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовець, розлучений, зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

27.05.2025 до суду надійшли матеріали Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173- 2 КУпАП.

Суддею встановлено, що ОСОБА_1 12.05.2025 близько 17.30 год. в АДРЕСА_1 за місцем свого проживання вчинив зі своєю колишньою дружиною, ОСОБА_2 , сварку на ґрунті неприязних відносин, яка кваліфікована ПОГ РВП ГУНП в Черкаській області, ст. лейтенантом поліції, ОСОБА_3 , як домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, зокрема ображав її нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю, та встановлено що була завдана шкода її психологічному здоров`ю, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечив з тих підстав, що сварка сталась внаслідок провокації зі сторони ОСОБА_2 , яка образливо висловилась щодо його дій. 12.05.2025 р. близько 17.30 він перебував в своїй кімнаті та після приходу потерпілої почув, як вона негативно висловлювалась на його адресу, після цього вийшов та у відповідь висловив своє ставлення до неї та її образ. Після чого потерпіла повідомила, що викликає поліцію, і він просто вийшов з квартири, чим припинив сварку. Конфлікт тривав 5-10 секунд. Приблизно через півгодини він повернувся до квартири і потім приїхала його мати, ОСОБА_4 та конфлікт було вичерпано. Про розірвання шлюбу дізнався лише після отримання заочного рішення суду від 21.01.2025 р. Наразі між ними триває спір про поділ квартири, в якій вони спільно проживають разом з неповнолітньою донькою.

Захисник правопорушника, адвокат Держан В.В., підтримала позицію ОСОБА_5 та просила закрити провадження у справі з урахуванням поданого нею 27.05.2025 р. письмового клопотання.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердила, що 12.05.2025 р. о 17.30, коли вона повернулась додому з роботи, її колишній чоловік ОСОБА_1 перебував у своїй кімнаті, і коли вона почула гуркіт з його кімнати та пішла до нього, а вже після цього він відчинив двері та відштовхнув її і висловився на її адресу нецензурними словами і пішов з квартири. Конфлікт тривав до 5 хвилин. Додатково зазначила, що неприязні стосунки між ними тривають з жовтня 2024 року, вони розлучились лише в січні 2025 р. після 16 років шлюбу і наразі між ними вирішується питання щодо розподілу квартири, оскільки вони не можуть проживати разом в квартирі. Крім того за час шлюбу чоловік ніколи не вчиняв відносно неї жодних дій фізичного насильства. Однак після випадку 12.05.2025 вона вирішила викликати працівників поліції, хоча зателефонувала не на «102», а на особисті телефони патрульних поліції та дільничного ОСОБА_3 , які їй повідомили про можливість особистої подачі заяви до поліції, чим вона і скористувалась на наступний день. 14.05.2025 приблизно о 17.00 год. вона приїхала за викликом слідчого, де особисто заповнила анкету оцінки ризиків домашнього насильства та отримала копію термінового заборонного припису стосовно кривдника від 14.05.2025.

Допитаний у судовому засіданні свідок, ОСОБА_4 , вказала наступне. 12.05.2025 р. їй зателефонував її син, ОСОБА_1 та повідомив, що ОСОБА_2 викликала поліцію, оскільки в них була перепалка. Коли вона приїхала до них додому одразу запитала що трапилось, у відповідь колишня невістка повідомила, що ОСОБА_1 її вдарив, а її син відповів що він її не чіпав. При цьому потерпіла не повідомляла що син її обзивав та спричинив якусь шкоду. Після її приїзду вони розійшлись по кімнатам, але поліція до 22.30 год. так і не приїхала. Додатково свідок зазначила, що з жовтня листопада 2024 р. невістка постійно провокує її сина, щоб він з`їхав з цієї квартири, на яку він заробляв на війні, чим вчиняє на нього психологічний тиск, оскільки вони не можуть поділити квартиру.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно вимог ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адмінправопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адмінправопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адмінправопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адмінправопорушення складається відповідно до ст. ст. 254- 256 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого настає адмінвідповідальність.

Під домашнім насильством, зокрема і психологічного характеру, яке утворює склад адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених у диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому. Разом з тим, вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами (наприклад аудіо/відео фіксацією), що є необхідним елементом складу даного правопорушення.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно ст. 10 КУпАП, адмінправопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання фізичної або психологічної шкоди.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та свідка, вважаю, що вина ОСОБА_1 в умисному вчиненні домашнього насильства не підтверджена зібраними у справі доказами та спростовується наступним.

Конфлікт між сторонами 12.05.2025 було спровоковано потерпілою, що підтверджується як письмовими поясненнями сторін (а.с. 3-4), так і поясненнями, наданими в суді, оскільки правопорушник на початок конфлікту перебував у своїй кімнаті, і лише після зауважень від потерпілої вийшов з кімнати. Тривалість конфлікту була короткочасна до 5 хвилин, після чого правопорушник одразу пішов з квартири, що підтверджується поясненнями обох учасників конфлікту та підтверджує його особисту зацікавленість в його припиненні, а не продовженні. Потерпіла не зверталась на лінію «102» безпосередньо після закінчення конфлікту, а лише зателефонувала за особистими телефонами до патрульних поліції та дільничного, що ставить під сумнів завдання їй шкідливих наслідків психологічного характеру. Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.05.2025 р. (а.с. 2) не містить всіх суб`єктивних та об`єктивних обставин вчинення правопорушення, зокрема щодо тривалості та негативних наслідків для заявниці. Також зазначені наслідки не були зазначені потерпілою під час судового розгляду. Крім того, наявне в справі заочне рішення суду про розірвання шлюбу від 21.01.2025 р. (а.с. 10-13) та пояснення правопорушника лише підтверджують, що потерпіла свідомо не повідомляла правопорушника про подачу позову до суду, хоча вони і проживають разом в квартирі.

Долучений до матеріалів справи терміновий заборонний припис стосовно кривдника серія АА №493130 від 14.05.2025 р. містить відповідні заходи, застосовані до ОСОБА_1 на період з 14.05.2025 17.00 год. до 24.05.2025 р. 17.00 год., які правопорушником було виконано та наразі він повернувся до власного житла. Підстави та законність його винесення правопорушником не оскаржувались, а тому є належним і допустимим доказом для суду, що свідчить лише про бажання правопорушника добровільно та свідомо виконувати вимоги законодавства .

Зазначення потерпілою в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.05.2025, письмових поясненнях від 14.05.2025 та в поясненнях наданих суду, що ОСОБА_1 її штовхав та завдав декілька ударів по голові суддя не вправі оцінювати, оскільки зазначені обставини не відображені в протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАД №476495 від 14.05.2025, як і в терміновому заборонному приписі стосовно кривдника від 14.05.2025.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку що в діях ОСОБА_1 відсутній умисел на завдання шкоди психологічного характеру потерпілій ОСОБА_2 , оскільки сварка між колишнім подружжям тривалістю до 5 хв., що супроводжувалась нецензурною лайкою чи образливими словами на адресу кожного з них, яка припинена діями правопорушника, не є безумовною підставою для висновку щодо складу домашнього насильства без наслідків у вигляді заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-1 КУпАП, а тому провадження в справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 7, 9, 173-1, 245, 247, 251, 280, 283, 284, 285, 289, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Черкаського апеляційного суду через Багачевський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Вахнова Л.А.