Справа № 357/6281/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ірина Дубановська розглянувши в м. Біла Церква справу про адміністративне правопорушення за протоколом ЕПР1 № 307151 від 21 квітня 2025 року стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП (далі протокол),

У С Т А Н О В И В:

до суду надійшов протокол, згідно з яким 21 квітня 2025 року о 06:39 год. в м. Біла Церква, по просп. Незалежності, 30, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Фольцваген», н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер», у встановленому законодавством порядку. Результат огляду позитивний, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляду протоколу, судді надане клопотання захисника ОСОБА_2 , у якому він зазначав, що матеріалами доданими до протоколу не підтверджений факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що унеможливлювало його огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Крім цього, доданий до протоколу відеозапис документування події адміністративного правопорушення є недопустимим доказом, оскільки він не відповідає вимозі безперервності.

Також, у поліцейського не було підстав пропонувати ОСОБА_1 проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки той не мав ознак такого стану.

Разом з цим, поліцейські не дотримались порядку огляду на стан сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 не погодився з результатами технічного засобу і його мали направити до лікарні на повторний огляд, чого зроблено не було.

Також, ОСОБА_1 не роз`яснювалися права, а доданий до протоколу акт огляду є недопустимим доказом, оскільки не містить дати, часу та не відображає процедури освідування.

Отож, з огляду на викладене, захисник Зінченко П.Л. вважав, що вина ОСОБА_1 не підтверджена допустимим доказами, а тому просив: провадження стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу вказаного адміністративного правопорушення.

Дослідивши протокол, надані до нього докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшла висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно зі ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч. 1 ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, … ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суддя зазначає, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, може виражатися в формі дії, яка полягає у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Порядок огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Згідно з ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

Згідно з п. 6 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Отже, у разі незгоди водія з результатами огляду на стан сп`яніння, який проведений на місці зупинки, повторний огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я і саме туди має бути виписане направлення.

Відповідно до наказу Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації від 12 лютого 2024 року № 161-Адм, закладами, яким надається право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в м. Біла Церква є Комунальне некомерційне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 4» та Комунальне некомерційне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 2».

Отже, особи, які керують транспортним засобом в м. Біла Церква, у разі незгоди з результатами огляду на стан сп`яніння, який проведений на місці зупинки, мають направлятися на повторний огляд до Комунального некомерційного підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 4» або Комунального некомерційного підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 2».

Суддею установлено, що відповідно до протоколу місцем зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 було м. Біла Церква.

З відеозапису документування огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння видно, що останній після огляду за допомогою технічного засобу, на запитання працівника поліції про необхідність повторного огляду, запитав у нього, чи є сенс їхати до лікарні, на що працівник поліції повідомив, що він буде складати протокол.

Суддя вважає, що за такої відповіді ОСОБА_1 , працівник поліції, перед складанням протоколу, був зобов`язаний роз`яснити останньому право на повторний огляд в закладі охорони здоров`я і лише в разі категоричної відмови, перейти до процедури складання протоколу.

Своєю чергою, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21 квітня 2025 року, свідчить, що ОСОБА_1 направляли на огляд до КНП СМР «Сквирська ЦМЛ».

Суддя вважає, що таке направлення не може вважатися допустимим доказом, який може підтверджувати факт роз`яснення водію його право пройти повторний огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки воно містить не найближчий до місця зупинки ОСОБА_1 заклад охорони здоров`я, якому надане право на проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння.

За цих підстав, суддя відхиляє його як допустимий доказ.

Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 22 розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Отож, у зв`язку з порушенням встановленої законом процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, результати огляду, яким підтверджується стан сп`яніння ОСОБА_1 є недійсним.

За таких обставин, допустимими доказами судді не доведено, що в діях ОСОБА_1 є подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, суддя вважає, що провадження у справі стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

Згідно з ч. 6 ст. 283 КУпАП, постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження.

Керуючись ст. 247, 283 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

клопотання захисника Зінченка Павла Леонідовича, про закриття справи про адміністративне правопорушення задовольнити.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, стосовно ОСОБА_1 , - закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Повернути ОСОБА_1 тимчасово вилучене посвідчення водія НОМЕР_2 від 17 жовтня 2003 року.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ірина ДУБАНОВСЬКА