ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В. П., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Пилип`юка О. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Пилип`юка О. М. на постанову судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 12 травня 2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 12 травня 2025 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185-10, ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 204-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн, що складає 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок в дохід держави.

Згідно постанови районного суду та протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 002255Е від 22.04.2025 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 22 квітня 2025 року о 21 год 50 хв. на відстані 5000 метрів до лінії державного кордону України на напрямку 781 прикордонного знаку, в межах прикордонної смуги, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ок. АДРЕСА_2 ) був затриманий в групі осіб прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Румунію, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України в складі групи осіб, чим порушив вимоги ст. ст. 9, 12 ЗУ «Про Державний кордон України» від 04.11.1991 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Крім того, згідно постанови районного суду та протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 002254Е від 22.04.2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 22 квітня 2025 року, о 21 год 50 хв. на відстані 5000 метрів до лінії державного кордону України на напрямку 781 прикордонного знаку, в межах прикордонної смуги, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ок. АДРЕСА_2 ) був затриманий в групі осіб

ЄУНСС: 723/1929/25 Головуючий у І інстанції: Пташник А. М.

Номер провадження: 33/822/264/25 Головуючий в апеляційній ін-ції : Давній В. П.

прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» за невиконання законної вимоги в/сл. ДПСУ, а саме в зухвалій формі відмовився пред`явити військово-облікові документи, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 185-10 КУпАП.

На вказану постанову захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокатом Пилип`юком О. М. подано апеляційну скаргу, зі змісту якої вбачається, що він просить скасувати оскаржувану постанову Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 12 травня 2025 року по справі № 723/1929/25 відносно ОСОБА_1 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 2 ст. 185-10, ч. 2 ст. 204-1 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, при цьому суд не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до дослідження та оцінки доказів по справі, що потягло за собою необґрунтоване судове рішення. Суд не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду.

Зазначає, що протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та за ч. 2 ст. 185-10 КУпАП є неналежними доказами, оскільки вони були складені у порушення вимог ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 002255Е за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, яким ОСОБА_1 ставиться у провину спроба незаконного перетину державного кордону групою осіб, як і матеріали справи, не містять інформації про інших осіб, на яких також складено протокол про адміністративне правопорушення за аналогічне протиправне діяння.

При цьому зауважує, що будь-яких інших доказів його вини суду представлено не було.

Апелює, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення було порушено право ОСОБА_1 на користування правовою допомогою адвоката.

На рахунок правопорушення за ч. 2 ст. 185-10 КУпАП стверджує, що інших доказів, які б підтверджували факт вимоги в/сл ДПСУ пред`явити військово-обліковий документ та відмови ОСОБА_1 виконати таку вимогу, окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 002254Е, матеріали справи не містять

Вважає, що наявні в матеріалах справи докази на які посилався суд першої інстанції, є припущенням посадових осіб прикордонної служби, та такими, які є недостатніми для обґрунтування вини його підзахисного за критерієм «поза розумним сумнівом».

У судове засідання апеляційного суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності гр. України ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, не з`явився, та не повідомив суд про поважність причин його неявки, що у відповідності до приписів ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи без його участі.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Пилип`юка О. М., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав наведених у ній, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.

Не зважаючи на наведені в апеляційній скарзі доводи, наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 10, ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, підтверджується зібраними у справі про адміністративне правопорушення й розглянутими в судовому засідання доказами, яким дана правильна юридична оцінка.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185-10, ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується наявними у справі та дослідженими доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 002255Е від 22.04.2025 р., де викладено обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, зокрема, що він 22 квітня 2025 року о 21 год 50 хв. був затриманий в групі осіб за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Румунію, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон та протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 002254Е від 22.04.2025 р., де викладено обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185-10 КУпАП, а саме, що він 22 квітня 2025 року о 21 год.50 хв. був затриманий в групі осіб за невиконання законної вимоги в/сл ДПСУ, в зухвалій формі відмовився пред`явити військово-облікові документи.

Протоколи відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, та були оформлені компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка їх склала, в яких, зазначено дата і місце їх складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, та інші відомості, необхідні для вирішення справи, які підписані уповноваженою особою та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. Зауваження, заперечення відсутні.

Обставини вчинення правопорушення підтверджуються протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 22 квітня 2025 року поясненнями ОСОБА_1 від 22.04.2025 р., та іншими письмовими доказами.

Суд апеляційної інстанції бере до уваги і те, що під час особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 22 квітня 2025 року у ОСОБА_1 , зокрема, було вилучено і паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дія якого поширюється на час перебування за кордоном, що доводить наявність у ОСОБА_1 умислу на незаконний перетин державного кордону України.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», 24 лютого 2022 року на території Україні запроваджено воєнний стан.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022, в Україні запроваджено загальну мобілізацію, що передбачає здійснення визначених Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходів, зокрема, обмеження виїзду чоловіків 18-60 років за кордон.

При цьому, згідно з повідомлення Державної прикордонної служби України, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово заборонено виїзд за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 разом із групою невстановлених осіб було затримано 22.04. 2025 року, о 21 год.50 хв., на напрямку 781 прикордонного знаку, на території Сторожинецької об`єднаної територіальної громади, Чернівецького району, Чернівецької області, тобто в місці де діє прикордонний режим.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що, ОСОБА_1 знаючи про тимчасову заборону виїзду за межі України громадянам України чоловічої статі віком від 18 до 60 років та перебуваючи у прикордонній смузі на ділянці відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » спільно з вчинив спробу незаконного перетину державного кордону поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон, вчинене групою осіб.

У своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що планував перетнути державний кордон для того, щоб в подальшому вивезти свою родину в безпечне місце. Для цього він знайшов водія, який забрав його з м. Чернівці, пізніше вони пересіли на іншу машину, в якій їх зупинили. Додатково повідомив, що хотів перетнути державний кордон ще з трьома чоловіками.

Таким чином, заперечення апелянта його вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, не спростовує правильних висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєному, і апеляційним судом оцінюються як форма захисту.

Посилання апелянта на те, що районний суд не звернув увагу та не надав належної оцінки ряду суттєвих недоліків та порушень, є безпідставними та такими, які спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Не вбачає апеляційний суд підставою для скасування оскаржуваної постанови те, що ОСОБА_1 нібито був позбавлений права на юридичний захист, оскільки як в протоколах про адміністративне правопорушення, так і в протоколі про адміністративне затримання від 22.04.2025 року вказано, що ОСОБА_1 відмовився від послуг захисника, бажає захищати себе особисто, а також що він відмовився від повідомлення регіонального центру з надання правової допомоги про своє затримання.

Приписи ч. 2 ст. 185-10 КУпАП, передбачають відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України, вчинену групою осіб.

Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається у відкритій відмові виконати законне розпорядження чи вимогу військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 002254Е від 22.04.2025 року вказано в чому полягали законні вимоги працівника Державної прикордонної служби, та в чому полягала злісна непокора ОСОБА_1 цим законним вимогам, а саме: «вищевказаний громадянин, на вимогу в/сл ДПСУ, в зухвалій формі відмовився пред`явити військово-обліковий документ в групі осіб».

Окрім цього, пред`явлення вказаного документу є обов`язком особи призовного віку, а не правом, оскільки, відповідно до ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Таким чином, працівники Державної прикордонної служби України пред`явили ОСОБА_1 законні вимоги та розпорядження, які останній відмовився виконувати. При цьому, ОСОБА_1 не заперечував щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення за даним фактом, оскільки на даному документі міститься його підпис, заперечення і зауваження відсутні.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, дійшов до обґрунтованого висновку щодо доведеності вини гр. України ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185-10, ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Адміністративне стягнення накладене на гр. України ОСОБА_1 із врахуванням вимог ст.ст. 33-35 КУпАП, в межах санкції ч. 2 ст. 204-1 КУпАП

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень вимог матеріального чи процесуального права, які дають підстави змінити чи скасувати оскаржувану постанову.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Пилип`юка О. М. залишити без задоволення, а постанову Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 12 травня 2025 року якою гр. України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185-10, ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя

Чернівецького апеляційного суду В. П. Давній