ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 621/1642/25

Провадження № 3/621/595/25

30 травня 2025 року м. Зміїв Харківської області

Суддя Зміївського районного суду Харківської області В. Філіп`єва, розглянувши матеріали відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, паспорт серії НОМЕР_1 виданий Зміївським РВ УМВС України в Харківській області 13.06.2001, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , притягався до адміністративної відповідальності:

постановою Зміївського районного суду Харківської області від 08.05.2025 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП до стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн,

за частиною 3 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

23.05.2025 приблизно о 10:20 годині, ОСОБА_2 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_3 , під час якої висловлювався нецензурною лайкою, тобто вчинив домашнє насильство психологічного характеру, чим було завдано шкоду психічному здоров`ю потерпілого, будучи раніше, протягом року, підданим адміністративному стягненню за вчинення порушення за ч.1 статті 173-2 КУпАП, а отже вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 статті 173-2 КУпАП

На підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 173-2 КУпАП, до матеріалів справи надано:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 035913 від 23.05.2025,

- рапорт чергового відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області про надходження повідомлення про домашнє насильство;

- заяви та письмові пояснення ОСОБА_3 ,

- форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства;

- Довідку «Армор»,

- постанову Зміївського районного суду Харківської області від 16.04.2025.

20.05.2025 матеріал надійшов до суду. Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи для розгляду матеріалу визначено суддю В. Філіп`єву.

Судовий розгляд матеріалу призначений на 30.05.2025.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, на судовий розгляд матеріалу, не з`явився, заяв про відкладення судового розгляду або про розгляд справи за її відсутності не подавав.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неприбуття в судове засідання особи, що притягується до відповідальності статтею 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не перешкоджає судовому розгляду справи за його відсутності.

Враховуючи належне повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про дату, час і місце розгляду справи, встановлені законом строки розгляду, суд розглядає справу за наявними матеріалами без її участі.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне:

Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.1 статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 17 ч.1 статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно ч.1 статті 173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, - тягнуть за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.

Частиною 3 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Аналізуючи досліджені докази та оцінюючи встановлені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії правопорушника правильно кваліфіковані за ч.3 статті 173-2 КУпАП, оскільки він вчинив дії психологічного характеру, що включали в себе словесні образи та погрози відносно члена сім`ї, тобто домашнє насильство, вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених ч. 1 статті 173-2 КУпАП.

Згідно статті 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно статті 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_4 неодноразово притягувався протягом року до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства.

Обставин, що пом`якшують відповідальність особи, судом не встановлено.

Санкцією статті 173-2 КУпАП за повторне протягом року вчинення домашнього насильства, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, передбачено альтернативні стягнення у виді накладення штрафу від шістдесяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або адміністративний арешт на строк від трьох до п`ятнадцяти діб, що надає дискреційні повноваження суду визначити стягнення з урахуванням відомостей про особу та інші обставини справи.

Судом враховується інформація про особу правопорушника, який не зважаючи на неодноразове притягнення його до адміністративної відповідальності, в тому числі, за вчинення домашнього насильства, порушення вимог термінового заборонного припису, продовжує свідомо, зухвало й систематично ігнорувати загальноприйняті правила поведінки у суспільстві, норми моралі та правопорядку.

Вказане свідчить про свідоме нехтування порушником законами України та зневагою до правил, встановлених у суспільстві, в тому числі, й під час дії в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022, в зв`язку з військовою агресією російської федерації. Своїми діями ОСОБА_4 піддає членів своєї родини постійному психічному тиску, створюючи враження власної безкарності, а отже суд приходить до висновку про необхідність застосування до порушника найсуворішого виду адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту, передбаченого санкцією ч.3 статті 173-2 КУпАП..

Згідно статті 32 КУпАП, адміністративний арешт установлюється і застосовується лише у виняткових випадках за окремі види адміністративних правопорушень на строк до п`ятнадцяти діб. Адміністративний арешт призначається районним, районним у місті, міським чи міськрайонним судом (суддею). Адміністративний арешт не може застосовуватись до вагітних жінок, жінок, що мають дітей віком до дванадцяти років, до осіб, які не досягли вісімнадцяти років, до осіб з інвалідністю першої і другої груп.

За змістом ч.2 статті 300 КУпАП, виконання постанови про адміністративний арешт забезпечує відповідний орган Національної поліції у порядку, встановленому законом України.

Згідно статей 326, 327 КУпАП, постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про застосування адміністративного арешту та арешту з утриманням на гауптвахті виконується негайно після її винесення. Осіб, підданих адміністративному арешту, тримають під вартою в місцях, що їх визначають органи Національної поліції. При виконанні постанови про застосування адміністративного арешту арештовані піддаються особистому оглядові. Строк адміністративного затримання зараховується до строку адміністративного арешту. Відбування адміністративного арешту провадиться за правилами, встановленими законами України.

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до ст. ст. 33, 34 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, щодо якого наявні відомості про вчинення аналогічних правопорушень раніше, ступінь його вини. Обставин, що обтяжують чи пом`якшують адміністративну відповідальність особи, судом при розгляді справи не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність накладення на правопорушника адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб.

Відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", з порушника належить стягнути судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 27, 173-2, 245, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчинені правопорушення, передбаченого ч.3 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 (десять) діб.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України) судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп., які перерахувати на р/р UA0026001, отримувач коштів ГУК у м. Києві / м. Київ / 22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова підлягає негайному виконанню з моменту її підписання згідно статті 326 КУпАП.

Виконання постанови про адміністративний арешт доручити відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області згідно положень ч.2 статті 300 КУпАП.

Згідно статей 326, 327 КУпАП, постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про застосування адміністративного арешту та арешту з утриманням на гауптвахті виконується негайно після її винесення. Осіб, підданих адміністративному арешту, тримають під вартою в місцях, що їх визначають органи Національної поліції. При виконанні постанови про застосування адміністративного арешту арештовані піддаються особистому оглядові. Строк адміністративного затримання зараховується до строку адміністративного арешту. Відбування адміністративного арешту провадиться за правилами, встановленими законами України.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає чинності після закінчення строку на її оскарження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Текст постанови складено та підписано 30.05.2025.

Суддя В. Філіп`єва