Справа № 201/5130/25
Провадження № 3/201/1868/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року м. Дніпро

Суддя Соборного районного суду міста Дніпра Гончаренко В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 20 квітня 2025 року о 02 годині 01 хвилин, керуючи автомобілем «Мітсубісі» н/з НОМЕР_1 , рухався в районі заїзду на Південний міст з вул. Байкова, 170 в м. Дніпрі, будучи при цьому в стані алкогольного сп`яніння, оглянутий з використанням спеціального технічного засобу «Alcotest 6820», № ARНK-0485, тест № 4048, з показником 1,79 проміле, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав з мотивів, зазначених у письмовому запереченні на даний протокол, поданого його захисником.

Захисник правопорушника під час судового розгляду клопотала про закриття провадження в даній справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю в діях її підзахисного складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про винуватість правопорушника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності підтверджується: рапортом поліцейського, яким було виявлено порушення; матеріалами відеозаписів з портативних відеореєстраторів патрульних поліції, на яких зафіксовані обставини після зупинки водія ОСОБА_1 , котрий дійсно знаходився з ознаками алкогольного сп`яніння, зазначеними у відповідному протоколі та акті, а тому останній підлягав огляду на стан сп`яніння, проведення якого здійснювалось поліцейськими із застосуванням технічних засобів відеозапису без присутності свідків у відповідності до вимог ч. 2 с. 266 КУпАП; роздруківкою з результатами огляду водія ОСОБА_1 з використанням спеціального технічного засобу «Alcotest 6820», № ARHK-0485, тест № 4048, з показником 1,79 проміле алкоголю; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, що був підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому здійснення огляду водія на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я не вимагалось згідно з ч. 3 ст. 266 КУпАП, а також відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 305979 від 20 квітня 2025 року, чим в сукупності доводиться, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

Оцінюючи у якості доказу матеріали зазначеного відеозапису обставин адміністративного правопорушення, потрібно звернути увагу, що відповідні дані зафіксовані на відео повністю зіставляються з фактичними обставинами справи, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , які дозволяють безпосереднього пересвідчитися суду у зафіксованих в ньому відомостях, зокрема про те, що в час та місці, зазначені в протоколі, водій ОСОБА_1 дійсно знаходився з ознаками алкогольного сп`яніння, а тому підлягав відстороненню від керування та оглядові на стан сп`яніння, який проводився поліцейським з використанням спеціального технічного засобу під час фіксації на технічні засоби відеозапису, що були закріплені на форменому одязі екіпажу патрульної поліції, що в свою чергу дозволяє зробити висновок про належність та допустимість такого доказу, який відповідно доводить наявність порушень п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

До тверджень захисника про недопустимість як доказу результатів огляду на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Alcotest 6820», № ARНK-0485, повірка якого не була здійсненна у відповідності з його керівництвом про експлуатацію не рідше одного разу на шість місяців, суд ставиться критично, так як зазначені доводи не обґрунтовуються вимогами закону.

Зокрема, відповідно до ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» термін періодична повірка засобів вимірювальної техніки вживається в такому значенні повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал), разом з тим під терміном повірка засобів вимірювальної техніки слід розуміти сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» і становить 1 рік. Таким чином, максимальний міжповірочний інтервал вказаних приладів становить 1 рік, що спростовує доводи сторони захисту щодо проведення огляду на стан сп`яніння з використанням неналежного спеціального технічного засобу.

Отже, до позиції сторони захисту щодо невинуватості ОСОБА_1 суд відноситься критично, з огляду на те, що заявленим аргументам зі сторони захисту суперечить сукупність долучених до матеріалів цієї справи належних та допустимих доказів, які є чіткими, послідовними і такими, які зіставляються та взаємоузгоджуються між собою, у зв`язку з чим суд робить висновок про достовірність зафіксованих у цих процесуальних джерелах фактичних даних.

У зв`язку з доведеністю означених фактів, слід вважати, що всі альтернативні пояснення представлених доказів надзвичайно малоймовірні, а тому суд відноситься критично до позиції сторони захисту щодо невинуватості ОСОБА_1 , огляд якого на стан сп`яніння був проведений у відповідності до вимог статті 266 КУпАП.

До інших суджень сторони захисту щодо ймовірних недоліків у протоколі про адміністративне правопорушення суд ставиться критично, так як зазначені недоліки не впливають на суть розгляду даної справи та не перешкоджають суду досягти завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім того останні істотно не порушують прав та свобод учасників процесу та не впливають на реалізацію ними своїх процесуальних прав та обов`язків.

Крім того клопотання сторони захисту щодо необхідності отримання додаткових доказів, зокрема витребування доказів, суд вважає недоцільним і таким, що лише безпідставно затягне розумні строки розгляду цієї справи в разі його задоволення, оскільки в матеріалах адміністративної справи наявна така кількість інформації, яка в повному обсязі характеризує подію цього адміністративного правопорушення, а тому сукупність зібраних доказів є достатньою для розгляду справи по суті та прийняття об`єктивного та обґрунтованого рішення по ній.

Отже, враховуючи, що згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушника в керуванні транспортним засобом особою у стані алкогольного сп`яніння, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави з позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону Україні «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі сімнадцяти тисяч гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі шестисот п`яти гривень шістдесяти копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко