П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" травня 2025 р. Справа № 596/650/25

Провадження № 3/596/301/2025

Суддя Гусятинського районного суд Тернопільської області Лисюк І.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли від відділення поліції №3 (м.Гусятин) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця, за ч.3 ст. 173-2, ч.3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАД № 424865 від 01.05.2025 року, серії ВАД № 424866 від 07.05.2025 року, складених за ч.3 ст.173-2 КУпАП інспектором СРПП ВП №3 (м.Гусятин) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області лейтенантом поліції Фатиховим О.В. слідує, що 01.05.2025 року близько 20.50 год. ОСОБА_1 за місцем свого проживання, а саме АДРЕСА_1 , виражався нецезурною лайкою відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , чим могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю. Правопорушення вчинено протягом року. 07.05.2025 року близько 11.30 год. ОСОБА_1 за місцем свого проживання, а саме АДРЕСА_1 , виражався нецезурною лайкою та погрожував фізичною розправою відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 , чим могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю. Правопорушення вчинено протягом року.

Постановою судді від 30.05.2025 року об`єднано справу №596/650/25 (Провадження №3/596/301/2025) про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП із справою № 596/651/25 (Провадження № 3/596/302/2025) про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП в одне провадження. Об`єднаній справі присвоїти номер № 596/650/25 (Провадження №3/596/301/2025).

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення повідомлялись за місцем проживання, зазначеним в протоколах про адміністративне правопорушення.

Крім того, суд зазначає, що ОСОБА_2 був обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді, проте інтересу щодо наслідків розгляду вказаного протоколу у суді не проявляв, що свідчить про намір затягування справи.

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі "Пономарьов проти України", наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Приймаючи до уваги наведене, з метою розгляду справи у розумні строки, справа розглянута в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши письмові докази в справі, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. ст. 9, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідальність за частиною 1 статті 173-2 КУпАП настає у разі вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. За частиною 3 статті 173-2 КУпАП настає у разі повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки можливість настання настання фізичної або психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначаються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» 07 грудня 2017 року № 2229-VIII.

Так, відповідно до п. 3 ч.1 Закону № 2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Водночас, домашнє насильство характеризується такими ознаками: умисність (з наміром досягнення бажаного результату); спричинення шкоди; порушення прав і свобод людини; значна перевага сил (фізичних, психологічних, пов`язаних із вищою посадою тощо) того, хто чинить насильство.

Для наявності складу адміністративного правопорушення щодо вчинення домашнього насильства є обов`язковим одночасне існування вищевказаних ознак, у разі відсутності хоча б однієї із ознак дії особи не можна розцінювати як насильство.

З аналізу наведених вище норм Закону також вбачається, що психологічне насильство в частині висловлювання словесних образ, буде мати місце тоді, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Насильство в сім`ї є порушенням прав людини. У законодавчо закріпленому понятті «насильство в сім`ї» є конкретна вказівка на це: «якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина». Відповідно, не буде насильством у сім`ї вчинення дій, які за своїм характером мають ознаки цього виду насильства, але не порушують права та свободи особи. А тому, для правильної кваліфікації дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, факт порушення вказаних прав повинен відображатися у протоколі про адміністративне правопорушення.

Як встановлено, згідно змісту протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАД № 424865 від 01.05.2025 року, серії ВАД № 424866 від 07.05.2025 року, відомості щодо заподіяння потерпілій шкоди у вказаних процесуальних документах відсутні.

У відповідній графі протоколів про адміністративне правопорушення вказано, що шкоду потерпілій не заподіяно, однак такі дані не узгоджується із диспозицією ч.1, ч.3 ст. 173-2 КУпАП, яка передбачає завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої особи.

Судом встановлено, що фактичні обставини справи, що встановлені особою, уповноваженою на складання відповідного протоколу не відповідають диспозиції ч. 1, ч.3 ст. 173-2 КУпАП, адже поліцейський не встановив, що ОСОБА_1 нецезурною лайкою, погрозою фізичною розправою завдав ОСОБА_2 шкоду її фізичному або психологічному здоров`ю.

Так, в письмових поясненнях ОСОБА_2 , відібраних у неї 01.05.2025, 07.05.2025, потерпіла повідомляє про те, що ОСОБА_1 виражався нецезурною лайкою відносно неї.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази про завдання діями ОСОБА_1 , що мали місце 01.05.2025, 07.05.2025, шкоду фізичному або психологічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Водночас, суд зауважує, що він позбавлений можливості самостійно визначати та конкретизувати дані протоколу, з урахуванням того, що у справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення, але національні суди, розглянувши справу відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Тож, суд не вправі у цьому випадку визначати обставини, які свідчать про наявність всіх ознак об`єктивної сторони правопорушення у цій ситуації, адже підлягають доказуванню у порядку і у спосіб, що передбачені КУпАП, з урахуванням положень ст. 251 цього Кодексу щодо доказів, і мають кореспондуватися із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», тобто, суд позбавлений можливості встановити їх із самих лише слів учасників провадження про адміністративне правопорушення, без належних доказів і розкриття змісту.

Суд звертає увагу на те, що нецензурна лайка в межах конфлікту, за відсутності доказів на підтвердження завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілій не охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, ч.3 ст. 173-2 КУпАП, оскільки завдання шкоди в даному випадку є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони даного проступку.

Заразом, відповідно до практики ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальною, мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції (справа «Лучанінова проти України»).

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Тому, у світлі всього вищевикладеного, у той час як провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності і ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушення інакше, як на підставах і в порядку, встановленому законом, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке передбаченого ч.3 ст. 173-2 КУпАП, а як наслідок, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 цього Кодексу.

Крім того, судовий збір не підлягає стягненню з ОСОБА_1 , оскільки він не піддається адміністративному стягненню за таких умов.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 173-2, 247, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_3 за ч.1 ст.173-2 КУпАП України закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд.

Повний текст постанови складено 02.06.2025.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Ірина ЛИСЮК