Провадження № 33/4823/418/25
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Лиманської М. В.( в режимі відео конференції з використанням її власних технічних засобів)

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 квітня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. судового збору.

Як установив суд, 14 грудня 2024 року о 22 год. 28 хв. по вул. Мстиславській, 3, у м. Чернігові, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Ford Tourneo, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; виражене тремтіння пальців рук; порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Мотивує тим, що у працівників поліції були відсутні підстави зупиняти автомобіль під його керуванням. Зазначає, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки він не відмовлявся, а навпаки пройшов такий огляд, однак внаслідок слабкості, що була викликана станом здоров`я (стрибок цукру в крові), не мав сили зробити потужне видихання повітря. Відмовився він лише від поїздки до наркологічного диспансеру.

Вважає, що на місці зупинки працівники поліції поставилися до нього упереджено. Незважаючи на його заперечення, поліцейські склали протокол про адміністративне правопорушення, в який були внесені неправдиві відомості про наявні ознаки алкогольного сп`яніння. Він зазначав, що не згоден з діями поліцейських, однак інспектори не зважали на це.

Про наявність у нього захворювання та свій хворобливий стан 14.12.2024 під час зупинки його автомобіля, а саме, що йому було дуже зле внаслідок підвищення цукру, він повідомляв місцевий суд, надав медичні документи, що підтверджують діагноз, однак його пояснення судом не були взяті до уваги.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захисник адвокат Лиманська М. В. підтримали доводи апеляційної скарги, просили задовольнити її з викладених у ній підстав.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , аргументи захисника Лиманської М. В., дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як убачається з переглянутого апеляційним судом відеозапису та рапорту поліцейського взводу № 1 роти № 1 БУПП в Чернігівській області ДПП капрала поліції Фесюн Юлії, 14.12.2024, під час несення служби, за порушення п. 9.2 «б» Правил дорожнього руху було зупинено транспортний засіб Ford Tourneo, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

Під час спілкування з водієм, у останнього було виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; виражене тремтіння пальців рук; порушення координації рухів, про що було повідомлено водію.

Водій ОСОБА_1 на питання працівників поліції, коли в останнє вживав алкогольні напої, відповів - ніколи. Виявлення ознак алкогольного сп`яніння стало правовою підставою для вимоги до водія пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що той погодився.

Проте, в подальшому ОСОБА_1 почав ухилятися від проходження огляду, не зміг пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічного приладу на місці, а тому поліцейські запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікарні, на що водій відмовився.

Про відповідальність за ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху неодноразово був попереджений працівниками поліції.

У подальшому стосовно водія ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП серії ЕПР1 № 196599, винесено постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП серії ЕНА №3664084.

Від керування транспортним засобом водій ОСОБА_1 відсторонений, автомобіль евакуйований на штраф майданчик, оскільки водій здійснив зупинку транспортного засобу менше ніж за 10 м від виїзду з прилеглої території, що суттєво перешкоджало руху інших учасників дорожнього руху.

Відеозапис є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, оскільки містить зафіксовані відомості про подію самого правопорушення. Він відображає чітку і логічну послідовність дій, а також спілкування співробітників поліції із водієм в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заперечення ОСОБА_1 про наявність у нього таких ознак алкогольного сп`яніння, як виражене тремтіння пальців рук та порушення координації рухів, є безпідставними. Запах алкоголю відеокамера не передає, проте по уповільненій розмові та рухах були розумні підстави підозрювати про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння.

Також факт скоєння правопорушення ОСОБА_1 підтверджується даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення від 14 грудня 2024 року, складеному відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, доданими до нього актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння та відмітка про відсутність результатів огляду через відмову особи пройти такий огляд.

Не заслуговують на увагу твердження ОСОБА_1 про те, що йому було зле внаслідок підвищення цукру, оскільки він жодного разу за час перебування поряд з поліцейськими та складання протоколу щодо нього не повідомляв працівників поліції про погане самопочуття, так само як і не спростовував оголошені йому ознаки алкогольного сп`яніння.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виконання названого пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , наголошуючи на тому, що поліцейськими та судом були порушені його права, не звернув уваги на те, що докази таких порушень відсутні, у той час як сам ОСОБА_1 , окрім прав, наділений ще і обов`язками, які повинен неухильно виконувати.

Якщо ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 квітня 2025 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець