Справа 635/2779/25
Провадження 3/635/1527/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2025 року Суддя Харківського районного суду Харківської області Якішина О.М., розглянувши матеріали, що надійшли з ВП №3 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

30.03.2025 року о 13-40 год. за адресою: Харківська область, Харківський район, с-ще Високий, вул. Андрія Ощепкова, буд. 57, водій ОСОБА_1 керував автомобілем MITSUBISHI LANCER, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголя з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя та очей, тремор пальців рук. Від продуття газoаналізатора DRAGER ALKOTEST 6820 ARLJ0421 та проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я для визначення ступеня алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України - відмова особи, яка керує ТЗ, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився без поважних причин, про причини свого неприбуття не повідомив. ОСОБА_1 було повідомлено про день та час розгляду справи, шляхом направлення смс-повідомлення на номер телефону, зазначений у протоколі, яке ним було отримано 15.04.2025 року, 08.05.2025 року, та надсиланням судової повістки за адресою проживання, яка повернулась до суду 06.05.2025 року без вручення через закінчення терміну зберігання, також шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на офіційному сайті Харківського районного суду Харківської області. Враховуючи те, що ОСОБА_1 без поважних причин не з`явився до суду, будь-яких заяв від нього не надходило, доказів поважності причини неявки в судове засідання суду не надав, суд вважає причини його неявки не поважними та з урахуванням викладеного, вважає можливим відповідно до ст. 268 КУпАП розглянути справу у відсутності правопорушника.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Харченко К.С. в судове засідання також повторно не з`явився без поважних причин, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, про що свідчить його розписка, яка міститься в матеріалах справи та довідка від 08.05.2025 року про доставку електронного документу про виклик в судове засідання в його електронний кабінет в системі «Електронний кабінет».

07.05.2025 року захисником подано заяву про відкладення розгляду справи в зв`язку з його зайнятістю у іншому судовому засіданні. Розгляд справи було відкладено.

30.05.2025 р. захисником подано заяву про відкладення розгляду справи «у зв`язку з професійною зайнятістю». Доказів поважності причини неявки в судове засідання не надано, а тому суд вважає причину неявки захисника неповажною.

Суд приймає до уваги, що участь особи в судовому засіданні при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, згідно положень ст. 268 КУпАП не є обов`язковою. ОСОБА_1 не був позбавлений можливості участі у розгляді справи в режимі відеоконференції та не позбавлений можливості подати відповідні письмові пояснення щодо суті справи у письмовій формі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄСПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Отже, обставини неявки у судове засідання ОСОБА_1 , якому було відомо про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та направлення складених матеріалів до суду, а також його захисника адвоката Харченка К.С. дають підстави стверджувати про неналежне здійснення ними своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що призводить до затягування судового розгляду даної справи.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що судом вжито всіх необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 та його захисника в судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає повністю доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступними доказами, дослідженими судом:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 285807 від 30.03.2025 року, в якому викладені обставини порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України;

- актом огляду на стан алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під випливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції до КНП ХОР «ОКНЛ» від 30.03.2025, в якому зазначено про те, що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду;

- копією п останови серії ЕНА № 4388630 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 121 КУпАП, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.;

- розпискою ОСОБА_1 в якій він зазначає про те, що 30.03.2025 року був зупинений поліцією через непристебнутий ремінь безпеки, знаходячись в автомобілі MITSUBISHI LANCER, д.н.з. НОМЕР_2 , потім поліцейський запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він відповів відмово в усній формі. Також повідомив про факт його відсторонення від керування транспортним засобом на місці зупинки транспортного засобу та його зобов`язанням далі автомобілем не керувати;

- довідкою ВП №3 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області про те, що згідно облікової бази «Інформаційний портал Національної поліції України» підсистеми «Головний сервісний центр МВС України «Посвідчення водія» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав посвідчення водія на право керування транспортними засобами в органах МВС України, серії НОМЕР_3 , виданого 14.02.2023 (термін дії до 14.02.2053) центр ТСЦ 6341, категорії В, С, С1;

- копією посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 14.02.2023 року;

- рапортом поліцейського СРПП ВП №3 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції І.Кравченка, згідно якого 30.03.2025 року о 13-40 год., за адресою: с.Високий, вул.Ощепкова, буд. 57 був зупинений автомобіль MITSUBISHI LANCER, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не був пристебнутий ременем безпеки та виявлений з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду для визначення ступеня алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився. Одночасно повідомляє про те, що відносно ОСОБА_1 було складено адміністративну постанову про притягнення до адміністративної відповідальність за ч.5 ст.121 КУпАП та протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, також зазначає про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом в усній формі, про що у останнього було відібрано розписку;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я. Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не оспорював. Права працівниками поліції йому було роз`яснено.

Обставини, які б спростовували досліджені судом докази вчинення ОСОБА_1 зазначеного вище адміністративного правопорушення, суду не представлено і під час розгляду справи не встановлені.

Відповідно до п. 2.5 Постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року «Про Правила дорожнього руху», на водія покладено обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи все вищевикладене, суд доходить висновку, що дії ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Вирішуючи питання щодо міри адміністративного стягнення, яке необхідно призначити ОСОБА_1 , враховуючи особу правопорушника, а саме те, що дані, які б з негативного боку характеризували ОСОБА_1 суду не надані, враховуючи ступінь його вини у скоєному ним адміністративному правопорушенні, яка доведена матеріалами справи, а також відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність, суд дійшов висновку про необхідність піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, вважаючи, що саме ця міра покарання буде достатньою для покарання та виправлення порушника, запобігання вчинення ним нових адміністративних правопорушень.

Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Отже, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 221, 283, 130 ч.1 КУпАП України, Законом України «Про судовий збір, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави (Протокол серія ЕПР 1 № 285807; Отримувач коштів ГУК Харківськ обл/Харкiвобл/21081300; Код класифікації доходів бюджету 21081300; Код за ; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA0020001) в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави на розрахунковий рахунок - UA 0026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106, МФО-899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код суду (ЄДРПОУ) - 02895834, судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.М. Якішина