Справа № 143/364/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

28.05.2025 року м. Погребище

Суддя Погребищенського районного суду Вінницької області Сич С.М., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 178, ст.185 КУпАП,-

встановив:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №356836 від 20.04.2025 року в цей день о 22 год. 50 хв. в с. Плисків Вінницького району Вінницької області по вул.Набережна ОСОБА_1 , будучи раніше притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.178 КУпАП згідно із постановою серії ЕГА №1447818 від 31.05.2024 року, перебував у громадському місці в п`яному вигляді, чим принижував людську гідність і громадську мораль.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, за ч.3 ст. 178 КУпАП.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №356835 від 20.04.2025 року в цей день близько 22 год. 00 хв. в с. Плисків Вінницького району Вінницької області по вул.Набережна ОСОБА_1 вчинив злісну непокору працівникам поліції, а саме висловлювався нецензурною лайкою в їх бік, шарпав за форменний одяг, намагався вчинити бійку.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, за ст. 185 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні вищезазначених правопорушень не визнав та пояснив, що 20.04.2025 року близько 22 год. 50 хв. він перебував у кафе в с. Плисків Вінницького району Вінницької області по вул.Набережна, де розпивав алкогольні напої. Коли він вийшов з приміщення кафе, то туди під`їхали працівники поліції, які запідозрили його в тому, що він здійснював постріли зі зброї. Після цього вони застосували до нього кайданки та доставили у лікарню в місто Погребище, де було проведено його медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння. При цьому відзначив, що не висловлювався нецензурною лайкою в бік працівників поліції, не шарпав їх за форменний одяг та не намагався вчинити бійку.

Суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , та дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати всі обставини у справі на підставі доказів, зібраних особою, яка склала протокол.

Вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення визначені ст. 256 КУпАП та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376.

Частиною 1 ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Частина 3 ст. 178 КУпАП передбачає відповідальність за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або появу в громадських місцях у п`яному вигляді.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у декількох альтернативних діяннях:

1)розпиванні пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування;

2)появі в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Із протоколу вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Поняття громадського місця, зокрема, визначено в ст.1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», за змістом якого громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Під образою людської гідності і громадської моралі необхідно розуміти: поведінку особи у стані сп`яніння, яка явно порушує загальновизнані норми (непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян тощо); коли порушник має непристойний зовнішній вигляд, що викликає відразу (брудний, мокрий, розстебнутий одяг тощо); через сп`яніння особа повністю чи значною мірою втратила орієнтування (безцільно стоїть чи безцільно пересувається з місця на місце, у неї порушена координація рухів, звідси нестійкість, хитка хода); п`яний повністю безпорадний (у непритомному стані).

При цьому не утворює склад означеного адміністративного правопорушення тільки сам факт появи у п`яному вигляді у громадському місці, якщо поведінка особи при цьому є пристойною.

В порушення вимог ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року №1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 р. за № 1496/27941, в протоколі не міститься відомостей про те, які саме діяння ОСОБА_1 ображали людську гідність і громадську мораль та в чому це проявлялося.

Разом із цим, до протоколу про адміністративне правопорушення додано:

- протокол серії АА №187634 про адміністративне затримання від 20.04.2025 року за ч.3 ст.178 КУпАП, згідно із яким в цей день о 22 год. 40 хв. ОСОБА_1 був затриманий для складання матеріалів про адміністративне правопорушення;

-протокол №15 медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю (наркотика) та стану сп`яніння від 20.04.2025 року, згідно із яким у ОСОБА_1 було виявлено стан алкогольного сп`яніння 2, 07 проміле;

-рапорти інспекторів СРПП ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області А.Пустовіта та Ю.Сидорук від 23.04.2025 року, згідно із яким 20.04.2025 року ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, своїми діями міг завдати шкоду собі та оточуючим, а тому відносно останнього було застосовано спеціальний засіб, а саме кайданки.

Суд відзначає, що наведені докази також не підтверджують тієї обставини, що поява ОСОБА_1 в громадському місці у п`яному вигляді супроводжувалася образою людської гідності і громадської моралі.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року N 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Суддя, оцінивши наявні в даній справі докази, дійшов висновку про недоведеність поза розумним сумнівом того, що перебування ОСОБА_1 у громадському місці в п`яному вигляді призвело до приниження людської гідності і громадської моралі.

Поряд із цим необхідно зауважити, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.178 КУпАП, передбачає наявність у діянні винної особи особливо кваліфікуючої ознаки «вчинення особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або появу в громадських місцях у п`яному вигляді».

У матеріалах справи міститься постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1447818 від 31.05.2024 року, згідно із якою в цей день о 15 год. в с.Плисків Вінницького району Вінницької області по вул. Центральна ОСОБА_1 курив тютюнові вироби в громадському місці, а також перебував у громадському місці у нетверезому стані, чим принижував людську гідність і громадську мораль, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.178 КУпАП.

Проте, зі змісту цієї постанови не можливо встановити, коли саме перед її винесенням ОСОБА_1 піддавався адміністративному стягненню за ч.1 (ч. 2) ст.178 КУпАП.

З огляду на викладене, особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 двічі протягом року, тобто в період з 20.04.2024 року по 20.04.2025 року, піддавався адміністративному стягненню за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв у заборонених законом місцях або появу в громадських місцях у п`яному вигляді.

Положеннями КУпАП не передбачено право суду перекваліфіковувати діяння особи, котра притягується до адміністративної відповідальності.

Ураховуючи наведене, суд не знаходить підстав для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 178 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього в цій частині підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Надаючи оцінку достатності доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, суд виходить із того, що об`єктивна сторона означеного правопорушення полягає, зокрема, у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Під «злісною непокорою» у значенні диспозиції ст.185 КУпАП розуміється відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків.

З наведеної норми вбачається, що дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції. Вимоги працівника поліції та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, мають бути законодавчо обґрунтовані.

При цьому суддя звертає увагу, що злісну непокору законному розпорядженню або вимозі необхідно відрізняти від захисту особою своїх прав. Відповідно до ст. 185 КУпАП підставою для притягнення до адміністративної відповідальності повинна бути злісна непокора лише законному розпорядженню або вимозі працівника поліції. Отже, непокора розпорядженню або вимозі, що суперечать закону або не передбачені ним, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

В той же час, у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано суть правопорушення, а саме не зазначено, яке саме законне розпорядження або вимога були скеровані поліцейськими останньому, що є обов`язковим елементом об`єктивної сторони згаданого адміністративного правопорушення.

Ця обставина свідчать про те, що працівниками поліції не в повній мірі викладено суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Разом із цим, у доданих до протоколу доказах, що описані вище, відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою в бік поліцейських, шарпав їх за форменний одяг, намагався вчинити бійку.

При цьому відсутність в матеріалах справи відеозапису з боді-камер поліцейських, який би відображав всі обставини події, а так само підтверджував факти, викладені в протоколі, не дає змоги повно і всебічно дослідити обставини справи.

Таким чином, будь-яких належних та переконливих доказів агресивної та зухвалої поведінки ОСОБА_1 в бік працівників поліції, які би могли свідчити про наявність в діях особи правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, не надано.

За таких обставин суд не знаходить підстав для визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього в цій частині також підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 266, 276, 278, 284 КУпАП, суддя, -

постановив:

Закрити провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутності в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 178, ст.185 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з часу її винесення через Погребищенський районний суд Вінницької області.

Суддя