Справа № 643/4404/25
Провадження № 3-зв/643/3/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2025 м. Харків

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Замікула Б.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву адвоката Стрижака С.В., про відвід судді Салтівського районного суду міста Харкова Тимош О.М. від розгляду справи № 643/4404/25 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 130 КУпАП,

УСТАНОВИВ:

На розгляді Салтівського районного суду міста Харкова (суддя Тимош О.М.) перебуває справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 130 КУпАП. (справа

№ 643/4404/25, провадження № 3/643/1475/25).

В ході розгляду вказаної справи захисником ОСОБА_1 , адвокатом Стрижаком С.В., подано клопотання про відвід судді, посилаючись на наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості.

В обґрунтування клопотання захисник зазначає, що підставою для складення відносно ОСОБА_1 протоколу за повторне протягом року вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП (що є предметом розгляду цієї справи), слугувала постанова Салтівського районного суду м. Харкова Тимош О.М. від 24.09.2024 по справі № 643/4768/24, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Внаслідок чого, на переконання адвокта, при розгляді даної справи суддя Тимош О.М. має упереджене ставлення до ОСОБА_1 , а тому підлягає відводу.

Згідно зі ст. 7 ч. 2 КУпАП України провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно не передбачають порядку розгляду заяви про відвід та самовідвід.

Водночас, відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У п. 4 Рішення Ради суддів України 08.06.2017 № 34 роз`яснено, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Процесуальним законодавством, зокрема кримінально-процесуальним, цивільно-процесуальним, передбачено різний порядок вирішення відводів та самовідводів у справах.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, що знайшла своє відображення, зокрема у рішення у справах «Надточій проти України», «Енгель та інші проти Нідерландів», «Озтюрк проти Німеччини» та «Лутц проти Німеччини», справи про адміністративні правопорушення за своєю правовою природою з огляду на характер правопорушення, його кваліфікацію та суворість передбаченого покарання мають ознаки та критерії, достатні для віднесення їх до проваджень кримінально-правового характеру.

Оскільки чинним КУпАП не передбачений порядок вирішення відводу судді, відтак, за аналогією закону слід керуватися нормами КПК України, як найбільш близької галузі процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду). Заява про відвід, що розглядається судом колегіально, вирішується простою більшістю голосів.

Ініціатор клопотання про відвід судді, а також інші залучені ОСОБА_1 захисники в судове засідання не з`явились. Про час та місце судового засідання повідомлені належним чином шляхом надсилання судових повісток до електронного кабінету «Електронний суд».

Суддя Салтівського районного суду міста Харкова Тимош О.М. у судове засідання не з`явилась та не надала письмових пояснень по суті заявленого відводу.

Втім неявка судді, щодо якої вирішується питання про відвід, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисників - не перешкоджає розгляду заяви про відвід судді по суті.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи клопотання, суддя зазначає наступне.

Положенням ст. 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, зокрема:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Крім того, ст. 76 КПК України закріплений принцип недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Європейський суд з прав людини зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Зі змісту клопотання про відвід судді слідує, що єдиною його підставою є ухвалення суддею

Тимош О.М. рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно постанови від 24.09.2024 у справі № 643/4768/24.

Проте вказана обставина не може свідчити про упередженість судді Тимош О.М. при розгляді цієї справи, оскільки:

- Захисники не заперечують законності постанови судді від 24.09.2024 у справі № 643/4768/24;

- Дослідження обставин обґрунтованості протоколу про адміністративне правопорушення за

ч. 2 ст. 130 КУпАП, складеного відносно Сіверіна Д.В., та вирішення суддею питання про його винуватість/невинуватість жодним чином не пов`язане із обставинами попереднього притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності;

- Постанова судді Тимош О.М. від 24.09.2024 у справі № 643/4768/24 має значення виключно в частині кваліфікації діяння та не може розцінюватись як наперед сформоване ставлення судді до особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за відсутності обґрунтованих тверджень сторони захисту щодо цього.

За відсутності доказів наявності упередженості судді, викладені у заяві доводи є лише припущеннями сторони захисту.

Отже, за наслідками розгляду заяви не встановлено обставин, які б могли викликати сумнів у неупередженості судді чи її необ`єктивності при розгляді адміністративної справи.

Керуючись ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви адвоката Стрижака С.В. про відвід судді Салтівського районного суду

міста Харкова Тимош О.М. від розгляду справи № 643/4404/25 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 130 КУпАП - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Б.С. Замікула