Справа № 148/410/25
Провадження №3/148/248/25

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Штифурко Л.А., розглянувши матеріали, що надійшли з Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , непрацюючого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

02.02.2025 о 00:40 год. в с-щі Шпиків по вул. Стоянське шосе автодорога Т-02-12 ОСОБА_1 керував ТЗ «Рено 9», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме на нагрудний персональний відеореєстратор MOTOROLA VB400V3 № 796180 - 798057, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. Від керування відсторонений шляхом передачі тверезому водієві.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, з заявою про відкладення судового засідання до суду не звертався.

Від нього до суду надійшло клопотання (а.с. 34-35), в якому він просить закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Клопотання обґрунтоване тим, що він вважає, що у матеріалах справи про адміністративне правопорушення взагалі не міститься відео доказу ознак алкогольного сп`яніння, які надали б можливість зробити висновок того, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Також вважає, що працівники поліції здійснювали щодо нього психологічний тиск, внаслідок якого його було дискредитовано та складено адміністративний протокол серії ЕПРІ № 236399. У протоколі серії ЕПР1 №236399 та матеріалах справи відсутні дані (модель, серія і номер) засобу відео фіксації. Зазначив, що поліцейські під час складання протоколу не роз`яснювали йому його права та порядок проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння. Також, працівники поліції не вилучали в нього посвідчення водія та не надавали тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом.

Адвокат Морозов В.Ю., який представляє інтереси ОСОБА_1 , в судовому засіданні заперечив щодо вини останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що наявні в справі докази не доводять вини ОСОБА_1 . Також вважає, що у даному випадку у працівників поліції не було законної причини зупиняти ОСОБА_1 , а отже не було законних підстав проводити його огляд на стан сп`яніння. Також вважає, що поліцейськими не було дотримано Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рух, адже, в ОСОБА_1 не вилучено посвідчення водія, його відсторонено від керування ТЗ та не передано ТЗ тверезому водієві. Крім того, ОСОБА_1 не роз`яснили його права та не направляли його в лікарню для проведення огляду. Просив закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, доходжу наступних висновків.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п.1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За приписами ч. 2 ст. 266 КУпАП та п. 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоров`я і Міністерства внутрішніх справ за № 1452/735 від 09.11.2015 , п. 4 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У п.п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 №1103 зазначено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В ході судового розгляду з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР №236399 від 02.02.2025 встановлено, що при оформленні адміністративного матеріалу за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 дотримано вимог встановлених законом та Інструкцією.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена наявними в матеріалах справи та дослідженими в ході судового розгляду доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР №236399 від 02.02.2025, згідно якого 02.02.2025 о 00:40 год. в с-щі Шпиків по вул. Стоянське шосе автодорога Т-02-12 ОСОБА_1 керував транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, що зафіксовано за допомогою відеозапису на нагрудний відеореєстратор. Зі змістом даного протоколу ОСОБА_1 ознайомлений, копію його отримав, про що наявний його підпис, надав свої пояснення, що пояснення надасть в суді, зауважень чи заперечень не висловив (а.с. 2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, з якого вбачається, що ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано за допомогою відеозапису на нагрудний відеореєстратор №796180 (а.с. 3);

- направленням ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до Тульчинської ЦРЛ, від чого він відмовився (а.с. 4);

- копією постанови серії ЕНА № 3986206 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП від 02.02.2025, з якої вбачається, що ОСОБА_1 піддано адмінстягненню за те, що він здійснював рух на ТЗ, при цьому не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться у реєстраційному документі на транспортний засіб, та за те, що він перед перестроюванням не подав сигнали світловими покажчиками відповідного напрямку, а саме повороту праворуч (а.с. 5);

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано факт пропозиції працівниками поліції ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння (а.с. 10).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства", Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Приймаючи дане рішення, суд керується принципом "поза розумним сумнівом", зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, суд доходить висновку, що підстави для визнання їх недопустимими відсутні.

Наявні докази є достатніми та такими, що поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Посилання адвоката Морозова В.Ю. на те, що у працівників поліції не було законної причини зупиняти ОСОБА_1 , а отже не було законних підстав проводити його огляд на стан сп`яніння, безпідставні. Вони повністю спростовуються дослідженим відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про те, що він не ввімкнув покажчик повороту та що він здійснює рух в комендантську годину, та копією постанови серії ЕНА №3986206 від 02.02.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністратвине правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 5).

Також безпідставні посилання ОСОБА_1 та його представника на те, що працівники поліції не вилучали в нього посвідчення водія безпідставні, оскільки з дослідженого відеозапису слідує, що ОСОБА_1 не предявляв посвідчення водія в паперовому вигляді, а послався на те, що таке в нього наявне в додатку ДІЯ. Про передачу транспортного засобу іншому водієві зазначено як у протоколі, так зафіксовано і відеозаписом.

Посилання ОСОБА_1 на те, що працівники поліції здійснювали щодо нього психологічний тиск, внаслідок якого його було дискредитовано та складено адміністративний протокол серії ЕПРІ № 236399 також безпідставні. З оглянутого відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 власноруч підписав протокол про адміністративне правопорушення, та акт огляду. Жодного тиску або ж примусу до цього з боку працівників поліції, з дослідженого відеозапису не вбачається. У вказаному протоколі ОСОБА_1 зазначив, що надасть пояснення у суді, зауважень чи заперечень не висловив. Крім того, такі доводи спростовуються тим, що у справі відсутні відомості про оскарження ОСОБА_1 дій поліцейських щодо їх неправомірності. Підстав вважати, що в процесі встановлення обставин справи зі сторони органів поліції на ОСОБА_1 чинився тиск, необ`єктивне ставлення до правопорушника з боку працівників поліції, в суду немає.

Доводи ОСОБА_1 про те, що у протоколі серії ЕПР1 № 236399 та матеріалах справи відсутні дані (модель, серія і номер) засобу відео фіксації повністю спростовуються вказаним протоколом від 02.02.2025, в якому зазначено, що адмінправопорушення зафіксовано на технічний засіб відеозапису, а саме на нагрудний персональний відеореєстратор MOTOROLA VB400V3 № 796180 798057.

Що стосується посилань ОСОБА_1 на те, що поліцейські під час складання протоколу не роз`яснювали йому його права, то слід зазначити, що у вказаному вище протоколі у графі «підпис особи, якій роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Контитуції України, ст. 268 КУпА та яка ознайомлена з місцем розгляду справи» наявний підпис ОСОБА_1 .

Доводи представника ОСОБА_1 на те, що ОСОБА_1 не відсторонено від керування ТЗ та не передано керування ТЗ тверезому водієві повністю спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР №236399 від 02.02.2025, в якому зазначено, що ОСОБА_1 від керування відсторонений шляхом передачі тверезому водієві.

Також з дослідженого відеозапису встановлено, що в зв`язку з наявними в

ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, яка не відповідає обстановці поліцейським висунута вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що

ОСОБА_1 відмовився.

З даного відеозапису також судом встановлено, що ОСОБА_1 не висловив ні бажання, ні наполягання на проведення такого огляду в закладі охорони здоров`я.

Вище зазначені доводи ОСОБА_1 та його представника не спростовують вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а позиція щодо заперечення вини розцінюється судом як захист, спрямований на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

З огляду на викладене, враховуючи особу правопорушника, ступінь його вини, характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке є потенційно загрозливим для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб, суд вважає, що для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень, на нього слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом, яке є необхідним і достатнім в даному випадку, та відповідатиме меті адміністративного стягнення.

За змістом ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, 130, 283, 287, 289 КУпАП, суддя,

постановив:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) (Отримувач коштів: ГУК у Вінницькій обл./Він.обл./21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37979858, Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.) (ЕАП), Рахунок отримувача: UA 0002001) з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача: (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA 0026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Роз`яснити, що відповідно до вимог ст.ст. 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. У разі несплати штрафу у вказаний строк, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Повна постанова складена 26.05.2025.

Суддя Л.А.Штифурко