П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2025 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Чепка В. В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли із Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Закарпатській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області на дійшли матеріали справ про адміністративне правопорушення за № 308/3565/25 (провадження № 3/308/2195/25) та 308/3571/25 (провадження 3/308/2200/25) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідно, а тому спільний розгляд цих справ є доцільним.

05.03.2025 о 02 год. 08 хв. в с. Розівка, вул. Свободи, 28, громадянин України, водій транспортного засобу ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами повторно протягом року, чим порушив п. 2.1.а ПДР, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

05.03.2025 о 02 год. 08 хв. в с. Розівка, вул. Свободи, 28, громадянин України, водій транспортного засобу ОСОБА_1 , який двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню - за ч. 2 ст. 130 КУпАП та ч. 2 ст. 130 КУпАП,керував транспортним засобом із явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом надсилання поштової кореспонденції на поштову адресу, вказану у матеріалах справи та шляхом розміщення оголошення на сайті Ужгородського міськрайонного суду. Про причини неявки суд не повідомив. Жодних заяв, клопотань від ОСОБА_1 до суду не надходило.

При вирішенні питання про можливість розгляду справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, яка повідомлена про день та час розгляду справи, суд бере до уваги висновки викладені у постанові Верховного суду від 30 січня 2020 року в справі №482/9/17, а саме - провадження у справі про адміністративне правопорушення розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адмінвідповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи.

Обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три днів до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам тощо. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.

Враховуючи, що ОСОБА_1 був повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом оголошення на веб-сайті суду та шляхом надіслання повісток про виклик на його поштову адресу, суддя дійшов до висновку про можливість провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що відповідає положенню ст. 268 КУпАП.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За положеннями ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень статей 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001№1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно зі ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Із наявної в матеріалах справи довідки старшого інспектора відділу адамінстративної практики УПП в Закарпатській області ДПП старшого лейтенанта поліції Пастики Д. від 05.03.2025, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_1 .

Згідно довідки старшого інспектора відділу адамінстративної практики УПП в Закарпатській області ДПП старшого лейтенанта поліції Пастики Д. від 05.03.2025, ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу.

Згідно довідки старшого інспектора відділу адамінстративної практики УПП в Закарпатській області ДПП старшого лейтенанта поліції Пастики Д., ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП постановою суду № 308/20187/24 від 27.12.2024.

Із матеріалів справи, долучених до протоколу вбачається, що 05.03.2025 о 02 год. 08 хв. в с. Розівка, вул. Свободи, 28, громадянин України, водій транспортного засобу ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами повторно протягом року.

Дана обставина підтверджуєтьсяпротоколом серії ЕПР1 № 262474 від 05.03.2025; копією постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4198215 від 05.03.2025; розпискою ОСОБА_1 ; витягом з ІКС ІПНП; дослідженим у судовому засіданні відеозаписом місця події, який міститься на DVD-диску, що долучений до матеріалів справи.

Аналіз зазначених доказів свідчить про те, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП .

Також суддя вважає доведеною вину ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП з огляду на таке.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП визначає склад правопорушення, який полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 3 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 4 Розділу І Інструкції ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції оглядна стан сп`яніння проводиться, зокрема: лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 7 Розділу І Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 3 та ч. 4 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

П. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103, визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З дослідженого в судовому засідання відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, однак, він відмовився від проведення такого.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 262475 від 05.03.2025; копієюпостанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 4198215 від 05.03.2025, дослідженим у судовому засіданні відеозаписом місця події, який міститься на DVD-диску, що долучений до матеріалів справи. Повторність вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП підтверджується Постановами Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області № 308/15593/24 від 31.10.2024, № 308/19662/24 від 16.12.2024 та 308/20188/24 від 27.12.2024 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень за ч. 3 ст. 130, ч. 3 ст. 130 та ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Аналіз зазначених доказів свідчить про те, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи наведені докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне застосувати до останнього адміністративне стягнення ч. 3 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Санкція ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачає конфіскацію транспортного засобу, який є у приватній власності порушника. Однак, докази того, що ОСОБА_1 є власником даного транспортного засобу матеріали справи не містять.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 605 грн. 60 коп.

Керуючись ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130, ст. 283, 284, 287-291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Об`єднати матеріали справ про адміністративне правопорушення за № 308/3565/25 (провадження № 3/308/2195/25) та 308/3571/25 (провадження 3/308/2200/25) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126, Кодексу України про адміністративні правопорушення та присвоїти справі єдиний номер № 308/3565/25 (провадження № 3/308/2195/25).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк десять років.

Стягнути з ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.

Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя В. В. Чепка