КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 33/824/1327/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд

в складі судді Кирилюк Г. М.,

при секретарі Черняк Д. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Облетова Артема Ігоровича на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 04 грудня 2024 року в складі судді Хардіної О. П., у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

встановив:

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 04 грудня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

31.12.2024 захисник ОСОБА_1 - адвокат Облетов А. І. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 04 грудня 2024 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Також просить поновити строк на подання апеляційної скарги.

Зазначив, що апеляційну скаргу ним було складено 13 грудня 2024 року на скеровано на офіційну електронну пошту Шевченківського районного суду міста Києва. 31 грудня 2024 року о 03 годині 50 хвилин на його електронну пошту прийшло сповіщення про те, що апеляційну скаргу повернуто без розгляду.

Підставою для повернення слугувало те, що скаргу надіслано через систему "Електронний суд", яка не містить електронного цифрового підпису.

Наголосив, що апеляційна скарга скеровувалась не через систему "Електронний суд", а на офіційну пошту Шевченківського районного суду міста Києва. Скарга подана з дотриманням вимог щодо накладення електронного цифрового підпису,що повністю підтверджується додатками до даної скарги.

Заява про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Причини пропуску строку оскарження судового рішення є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Враховуючи ту обставину, що належним чином підписану апеляційну скаргу захисником ОСОБА_1 - адвокатом Облетовим А. І. було подано вперше у визначений законом строк, проте повернуто з підстав відсутності електронного цифрового підпису особи, яка її подала, з метою надання можливості реалізації права на апеляційне оскарження, апеляційний суд дійшов висновку про можливість поновлення строку на апеляційне оскарження, який було пропущено з поважної причини.

По суті доводів апеляційної скарги зазначив, що 20.04.2024 орієнтовно о 09:30 ОСОБА_1 рухався на автомобілі «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Ружицькій у крайній правій полосі. Рух здійснювався у дозволеному швидкісному режимі, рухався сталою траєкторією, без намірів до виконання маневрів.

У цей час у полосі зліва від нього здійснював рух автомобіль «Hyundai KONA», державний номерний знак НОМЕР_2 , який раптово, без попереднього попередження зробив різке прискорення з метою виконання повороту праворуч на прилеглу вулицю, чим перетнув траєкторію руху транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , виїхав на праву смугу руху та розуміючи, що не встигатиме завершити маневр - різко здійснив зниження швидкості.

ОСОБА_1 змушений був вжити екстреного гальмування, однак зіткнення уникнути не вдалось зважаючи на невелику відстань між авто, раптову зміну обстановки на дорозі, що була викликана односторонньою не відповідаючою ПДР поведінкою іншого водія.

Вказані обставини були повідомлені працівникам поліції на місці транспортної пригоди, однак залишені поза увагою та не досліджені на предмет відповідності ПДР дій водія автомобіля «Hyundai KONA», державний номерний знак НОМЕР_3 .

ОСОБА_1 та його захисником, на відміну від працівників поліції, було вжито заходів, направлених на пошук доказів на підтвердження механізму транспортної пригоди. ОСОБА_1 було здійснено неодноразові виїзди на місце транспортної пригоди з метою пошуку відеокамер. Крім того, було здійснено запит до патрульної поліції з метою встановлення наявності камер єдиної системи відеофіксації у місті Києві. Було встановлено, що відео камер на місці пригоди немає. У зв`язку з чим отримати такий вид доказу немає об`єктивної можливості.

Зважаючи на неповноту дослідження обставин транспортної пригоди з боку працівників поліції, 17.05.2024 ОСОБА_1 був змушений в односторонньому порядку за власною ініціативою звернутись до експерта для проведення відповідного дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди.

На його запит було проведено дослідження та складено висновок експерта № 2024-1705 від 21.04.2024.

За висновком експерта підстав стверджувати, що саме ОСОБА_1 , є винуватцем ДТП немає.

Зазначає, що поліцейськими на місці транспортної пригоди не було оцінено обставини в їх сукупності, дослідження проведено однобічно поверхнево, не повно та не об`єктивно. Не було враховано факту наявності можливих порушень ПДР з боку водія «Hyundai KONA», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Фактично ОСОБА_1 зреагував на раптову зміну обстановки, що була викликана діями іншого учасника дорожнього руху, він намагався вжити заходів щодо забезпечення особистої безпеки та безпеки інших громадян, а саме натиснув на гальма та намагався повністю зупинити свій транспортний засіб.

Неможливість уникнути ДТП у даному випадку була пов`язана саме з критично малою відстанню до раптово виїхавшого транспортного засобу, виконання ним маневру та браком часу, що з технічної точки зору буде навіть замалим за сталими параметрами, що використовуються експертами у методичних рекомендаціях проведення розрахунків.

Сама по собі спроба уникнення зіткнення не може бути поставлено ОСОБА_2 у провину, оскільки його дії були вимушеними і не перебували у прямому причинному зв`язку. Тобто у діях ОСОБА_1 відсутнє порушення ПДР у даній ситуації.

Також, адвокат Облетов А.І. в апеляційній скарзі посилається на неповноту перевірки обставин справи в частині наявних доказів, а саме: очевидний факт неповноти та неналежності схеми ДТП як доказу, а також можливості посилання на нього як достовірне джерело для встановлення обставин транспортної пригоди. На схемі ДТП не відображена ключова інформація відносно наслідків транспортної пригоди, що очевидно були наявні на місці події. На схемі не відображено розташування осипу уламків після контактування транспортних засобів, не зазначено розташування витіку рідини, слідів гальмування та осипу ґрунту, що очевидно наявні на місці пригоди. Послідовним є те, що не відображення їх на схемі зробило неможливим проведення замірів їх розташування.

Це підтверджується відеозаписом з бодікамер, а також фотографіями, зробленими на місці пригоди та долученими до матеріалів справи.

З відеозапису вбачається, що працівниками поліції після прибуття на місце ДТП не було забезпечено безпеку на місці події, не здійснено огородження території, а рух інших транспортних засобів постійно відбувався через місце ДТП, що фактично призвело до знищення доказів у справі.

На відео процес проведення вимірів взагалі не відображений, і неможливо встановити, чи проводились вони взагалі та на скільки вірно. Питання нанесення місця зіткнення також є необ`єктивним. За відсутності визначення розташування уламків, осипу та інших похідних елементів після ДТП визначити місце зіткнення стає майже неможливим. Також не було перевірено логіку, за якою працівники поліції могли б наносити цю відмітку на схему.

Жоден з учасників події не був опитаний з приводу визначення місця зіткнення, що також свідчить про те, що працівники поліції просто не могли його визначити.

При цьому факт відсутності заперечень на схемі від учасників транспортної пригоди не свідчить про його повноту та законність. Така позиція висловлена судом у своєму рішенні очевидно не ґрунтується на вимогах закону та обставинах справи. Працівниками поліції не надається жодних роз`яснень щодо процедури фіксації наслідків транспортної пригоди його учасникам. Не надаються роз`яснення щодо прав та обов`язків під час цього.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Облетов А.І. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_3 та його захисник - адвокат Михайловин Д. В. заперечували проти апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та переглянувши відеозапис, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції виходив з доведеності тієї обставини, що саме цим водієм було порушено п. п. 13.1 Правил дорожнього руху, та його дії знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП та її наслідками у виді зіткнення, пошкодження автомобілів.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №722877 від 20.04.2024, 20 квітня 2024 року о 09 годині 45 хвилин, водій подій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Ружинській, 2/50, не дотримався безпечної дистанції, у зв`язку з чим здійснив зіткнення з попереду їдучим транспортним засобом «Hyundai KONA», державний номерний знак НОМЕР_3 , чим порушив вимоги п. 13,1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

До протоколу долучено схему місця ДТП, з якою були ознайомлені водії ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зауважень до схеми місця ДТП надано не було.

На зворотному боці схеми зазначено перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, отриманих унаслідок ДТП.

Відповідно до письмових пояснень водія ОСОБА_1 від 20.04.2024, він в цей день о 09 год. 45 хв. рухався на автомобілі «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Ружинській в м. Києві в бік вулиці Стеценка в крайній правій полосі. Перед ним зробив маневр автомобіль «Hyundai KONA», державний номерний знак НОМЕР_3 , з метою повернути праворуч та створивши небезпечну ситуацію, ним було зроблено екстрене гальмування, але ДТП уникнути не вдалося.

Відповідно до пояснень водія ОСОБА_3 від 20.04.2024, він в цей день о 09 год. 45 хв. рухався на автомобілі «Hyundai KONA», державний номерний знак НОМЕР_3 , по вул. Щербаківська, 6 в напрямку вулиці Стеценка, у правій полосі на перехресті вулиці Щербаківської та Ружинської отримав удар в задню частину автомобіля. В нього в`їхав автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Суду надано висновок експерта ОСОБА_4 №2024-1705 від 21.05.2024, відповідно до якого:

1. В даній дорожній обстановці з технічної точки зору водій автомобіля «Toyota» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 12.3. Правил дорожнього руху;

2. В даній дорожній обстановці з технічної точки зору водій автомобіля «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п.10.1. та 10.3. Правил дорожнього руху;

3. Вданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Toyota» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 не вбачається невідповідностей технічного характеру вимогам п.12.3. Правил дорожнього руху в тому числі й вимогам п.13.1. цих же Правил, які перебували б в причинному зв?язку з даною дорожньо-транспортною пригодою, з підстав наведених дослідницькій частині висновку;

4. В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Hyundai» д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_3 вбачаються невідповідності технічного характеру вимогам п.п.10.1. та 10.3. Правил дорожнього руху, і дані невідповідності перебували в причинному зв?язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, з причин наведених в дослідницькій частині висновку.

Судом встановлено, що вихідними даними для вказаного висновку слугувала, зокрема, заява ОСОБА_1 від 17.05.2024, в якій він просив експерта врахувати, зокрема, що перед пригодою водій автомобіля Hyundai KONA , д.н. НОМЕР_3 , рухався другою смугою та перестроївся в першу (крайню праву) смугу. Після чого відбулося зіткнення між автомобілями Toyota Land Cruiser 100, д.н. НОМЕР_1 , та Hyundai KONA, д.н. НОМЕР_3 . З моменту перестроювання автомобіля Hyundai KONA , д.н. НОМЕР_3 в смугу руху автомобіля Toyota Land Cruiser 100, д.н. НОМЕР_1 , і до моменту зіткнення минув проміжок часу приблизно 1,0 сек.

Суд першої інстанції надав належну правову оцінку вказаному висновку, враховуючи, що версія водія ОСОБА_1 про те, що перед пригодою водій автомобіля Hyundai KONA , д.н. НОМЕР_3 , рухався другою смугою та перестроївся в першу (крайню праву) смугу спростовується сукупністю зібраних по справі доказів.

Так, судом першої інстанції взято до уваги те, що зі схеми місця ДТП від 20.04.2024 року, локалізації пошкоджень транспортних засобів, дорожньої розмітки вбачається, що крайнє праве положення на проїзній частині було зайняте автомобілем « Hyundai KONA», державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався прямо, не змінюючи напрямок руху до зіткнення.

Дані про місце зіткнення, позначене на схемі місця ДТП, в межах перехрестя в крайній правій смузі узгоджується з показаннями водія автомобіля « Hyundai KONA» в тій частині, що він не змінював напрямок руху по смугам безпосередньо перед зіткненням.

Відповідно до висновку експерта №210/24, складеного судовим експертом ОСОБА_6 за результатами проведення авто технічного дослідження обставин та механізму ДТП, складеного 09 вересня 2024 року на підставі заяви адвоката Михайловина Д. В.:

1. Покази водія автомобіля Toyota Land Cruiser 100, д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 щодо маневру перестроювання автомобіля Hyundai KONA , д.н. НОМЕР_3 , в крайню праву смугу руху тривалістю 1 секунда є неспроможними з технічної точки зору;

2. В даній дорожній обстановці водій автомобіля Hyundai KONA , д.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_3 повинен був діяти згідно з загальними вимогами ПДР щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, згідно з технічними вимогами п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху.

3. В діях водія автомобіля Hyundai KONA , д.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_3 не вбачається невідповідності технічним вимогам Правил дорожнього руху.

4. В даній дорожній обстановці водій автомобіля Toyota Land Cruiser 100, д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 повинен був діяти згідно з технічними вимогами п.13.1 ПДР.

5. В діях водія автомобіля ToyotaLand Cruiser 100, д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 вбачається невідповідність технічним вимогам п. 13.1 Правил дорожнього pyxy.

6. В причинному зв`язку з виникненням даної ДТП перебувають дії водія автомобіля Toyota Land Cruiser 100, д.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , які не відповідали технічним вимогам п. 13.1 Правил дорожнього руху.

Так, враховуючи розташування зон контакту на автомобілях Hyundai та Toyota, експерт дійшов висновку, що мало місце поздовжнє попутне пряме зіткнення транспортних засобів і первинний контакт відбувся між передньою частиною автомобіля Toyota та задньою частиною автомобіля Hyundai. В момент первинного контакту повздовжні осі автомобілів знаходилися під кутом, близьким до 0°.

Експертом встановлено, що на підставі розрахунків мінімально необхідного часу для виконання транспортним засобом Hyundai маневру зміни смуги руху, заявлений водієм автомобіля Toyota часовий проміжок виконання автомобілем Hyundai маневру зміни руху 1,0 с не співпадає з мінімально можливим з технічної точки зору проміжком часу виконання побідного маневру 2,3…3,3 с., що свідчить про неспроможність вказаних показів.

Вказане виключає версію водія ОСОБА_1 про механізм даної ДТП.

Висновок експерта ОСОБА_6 грунтується на спеціальних пізнаннях, є належним та достатнім доказом, який узгоджується з сукупністю інших доказів по справі, в тому числі відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, зробленого під час складання протоколу, згідно якого убачається, що водій ОСОБА_1 під час складання протоколу пояснив, що водій автомобіля Hyundai KONA різко загальмував перед його автомобілем, в крайній правій смузі руху (відео на 13.00 хв.).

Суд першої інстанції надав правильну оцінку вказаним поясненням про те, що вони свідчить про неспроможність в подальшому змінених показів водія ОСОБА_1 .

Судом першої інстанції було правильно застосовано норму матеріального права, зокрема пункту 13.1 ПДР, згідно з якими водій ОСОБА_1 залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозяться, і стану транспортного засобу повинен був дотримуватися безпечної дистанції, проте вимог цього пункту ним дотримано не було.

Апеляційна скарга не містить доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції і могли б слугувати підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Облетову Артему Ігоровичу строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 04 грудня 2024 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Облетова Артема Ігоровича залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 04 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г. М. Кирилюк