П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2025

Суддя Франківського районного суду м. Львова Рудаков Д. І., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 4 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

До Франківського районного суду м. Львова поступили матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 51 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 390496 від 24.12.2024, 24.12.2024 о 15:50, ОСОБА_1 перебуваючи у магазині "Близенько", що за адресою: м. Львів, вул. Федьковича, 24, вчинив дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, на загальну суму 352, 45 грн. (без ПДВ).

У судове засідання ОСОБА_1 не прибув, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Про судове засідання, призначене на 04.02.2025, 04.03.2025, 01.04.2025, 25.04.2025 та 28.05.2025 ОСОБА_1 повідомлявся шляхом надсилання судових повісток про виклик до суду на адресу місця проживання АДРЕСА_1 , засобами поштового зв`язку рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Відтак на підставі ст. 268 КУпАП, вважаю, що справу можна розглядати у його відсутності.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Отже, передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" від 07.07.1989).

Крім того, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд має провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, отримала повістку, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, була повідомлена про дату та місце розгляду справи. Слід звернути увагу на той факт, що останній не заявляв жодних клопотань до суду про витребування доказів, виклик свідків і не висловлював своїх міркувань щодо законності складення на нього протоколів, відтак її поведінка може свідчити про свідоме затягування розгляду справи.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, суд вважає, що слід вирішити справу у відсутності ОСОБА_1 та в межах тих доказів, які містяться у матеріалах справи та долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вивчивши представлені на розгляд адміністративні матеріали та дослідивши фактичні обставини у їх сукупності, вважаю, що в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 51 КУпАП, дії останнього правильно кваліфіковано, оскільки він здійснив дрібне викрадення чужого майна.

Доказів, які б спростовували вину ОСОБА_1 , правопорушником не надано, навпаки свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнано повністю.

Окрім визнання вини, винуватість ОСОБА_1 підтверджена наявними належними і допустимим доказами, які містяться у матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 390496 від 24.12.2024, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

- заявою директора «Близенько» ОСОБА_2 від 24.12.2024;

- довідкою про вартість товару;

- письмовими поясненнями, відібраними у ОСОБА_1 від 24.12.2024.

Відтак вважаю, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 51 КУпАП.

При обранні виду адміністративного стягнення з ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді накладення штрафу, що буде згідно із ст. 23 КУпАП, достатньою та необхідною мірою відповідальності.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП, з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі наведеного та керуючись статтями 23, 33 35, 40-1, 124, 251, 252, 283, 284 КУпАП, статтею 4 Закону України «Про судовий збір»,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 51 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

У випадку несплати штрафу у п`ятнадцятиденний термін, відповідно до вимог ст.ст. 307, 308 КУпАП, з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП,протягом 10 днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Д. І. Рудаков