Справа № 185/3769/25
Провадження № 3/185/1397/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Бондаренко В.М., за участю секретаря Данильченко Ю.О., захисника адвоката Євдокимової Ю.Є., розглянув адміністративний матеріал Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 286541 від 31.03.2025, складеного поліцейським Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції Горбатком С.С., 31.03.2025 о 10-20 год. у м. Павлограді по вул. Підгірній, 8, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (порушення координації руху, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано на нагрудні камери 795661, 795676. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Євдокимова Ю.В. зазначила, що ОСОБА_1 вину не визнає, просить закрити провадження у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не був водієм в розумінні ПДР під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення. Крім того, відсутні належні докази в підтвердження факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .

Судом також були дослідженні наступні письмові докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 286541 від 31.03.2025, в якому поліцейським Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції Горбатком С.С. були викладені обставини інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31.03.2025;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів від 31.03.2025, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alcotest;

- рапорт поліцейського Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Горбатка С.С. від 24.03.2023 року, в якому викладені обставини інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- відео з нагрудної камери працівників поліції.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Розглядаючи справу, суд приходить до наступного.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Одним із видів об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення 31.03.2025 о 10-20 год. у м. Павлограді по вул. Підгірній, 8, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (порушення координації руху, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому матеріали справи не містять даних про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом та його було зупинено, оскільки керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу (руху транспортного засобу за допомогою двигуна), незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Навпаки, матеріали справи, а саме досліджені судом відеозаписи із нагрудних камер поліцейських свідчать (і фактично підтверджують доводи захисника) про те, що саме дії ОСОБА_1 за кермом автомобіля у визначеному стані не зафіксовано, а запис нагрудних відеокамер поліцейських фіксує перебіг подій та спілкування працівників поліції та ОСОБА_1 під час складання протоколу.

Відеокамерами не був зафіксований момент руху або зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , що також похідно підтверджує надані пояснення захисника про це у судовому засіданні.

Крім того, 29.04.2025 захисником ОСОБА_1 адвокатом Євдокимовою Ю.В. до Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області було направлено запит, щодо отримання копії відеозапису з відеореєстратора службового транспортного засобу за 31.03.2025 в період часу з 10-00 год. до 11-30 год., щодо зупинки гр. ОСОБА_1 (ч. 1 ст. 130 КУпАП, ЕПР 1 № 286541).

Згідно повідомлення Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області від 29.04.2025 за № 48-6714 щодо надання копії вищевказаного відеозапису вбачається, що дійсно фіксація вказаного у запиті правопорушення здійснювалась на портативний відеореєстратор, під час вигрузки відео з вказаного відеореєстратора на сервер для зберігання відеозаписів сталася технічна помилка, через яку відео автоматично видалилося, у зв`язку з чим відео за даним фактом відсутнє.

Тобто, єдиним доказом даної обставини є рапорт поліцейського Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Горбатка С.С. від 31.03.2025, який був членом екіпажу поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а отже у даному випадку представляє сторону обвинувачення, у зв`язку із чим суд його показання, з урахуванням відсутності їх об`єктивного підтвердження іншими доказами, не вважає достатнім та безсумнівним підтвердженням факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Будь-які інші докази на підтвердження даної обставини, такі, як показання свідків, аудіо-та відеозаписи з інших засобів, ніж боді-камери поліцейських, письмові докази тощо в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, не доведена допустимими та достовірними доказами. При цьому, вина є основною ознакою суб`єктивної сторони правопорушення та відсутність вини свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КупАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Таким чином, за вищевказаних обставин, були відсутні законні підстави, які надавали поліцейському право вимагати від ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що матеріалами справи не підтверджено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а оскільки відповідно до змісту ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, тому провадження по справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, слід закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 247, 283, 284, ч. 2 ст. 287 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги.

Суддя В.М. Бондаренко