Справа № 487/2702/25
Провадження № 3/487/840/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2025 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Нікітіна Д.Г., при секретарі Сідлецькій О.М. розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області у відношенні:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП відсутній, не працює, проживаючого: АДРЕСА_1 ,

про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 156, ч.1 ст. 164 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

08.04.2025 біля 10 05 год. гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 (магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), займався господарською діяльністю без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання, без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, а саме здійснював роздрібну торгівлю алкогольними напоями (пляшка горілки 0,5 л на розлив/73 гривні), чим порушив порядок провадження господарської діяльності, Закон України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності». Вказаним вчинив правопорушення, за яке відповідальність передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Також, 11.09.2024 біля 10 00 год. гр. ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 (магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), здійснював роздрібну торгівлю алкогольними виробами (горілка 0,5 л/75грн.) без марок акцизного податку чим порушив Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального». Вказаним вчинив правопорушення, за яке відповідальність передбачена ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно належним чином про час та місце розгляду справ. Крім того, на офіційному сайті Заводського районного суду м. Миколаєва (https://zv.mk.court.gov.ua/sud1412/), в розділі «Громадянам» у вкладці «Список судових справ, призначених до розгляду» з моменту призначення даної справи до розгляду було зазначено дату, час та місце розгляду справи. При цьому він клопотання про відкладення судових засідань не подав, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП України, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За правилами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати,чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення - передбаченого нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення, що включає в себе: а) об`єкт; б) об`єктивну сторону; в) суб`єкт; г) суб`єктивну сторону.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері державного регулювання господарської діяльності (див.Господарський кодекс України, Закони України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності", &quot;Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", "Про основні засади державного регулювання господарської діяльності").

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в таких формах: 1) провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди); 2) надання суб`єктом господарювання дозвільному органу або адміністратору недостовірної інформації щодо відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства. Обидва склали є формальні. Однак стаття містить також кваліфікований склад, який передбачає провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), ускладнене отриманням доходу у великих розмірах.

Відповідно до ст.1 ЗУ "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" документ дозвільного характеру - це дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ, який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Згідно положень цієї ж статті вказаного Закону, принцип мовчазної згоди - принцип, згідно з яким суб`єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.

Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку)- чч.1 і 2 цієї статті; спеціальний (посадова особа суб`єкта господарювання, громадянин - суб`єкт підприємницької діяльності) - ч.3 цієї статті.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Згідно з інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 не зареєстрований в якості фізичної особи підприємця.

Встановлені обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 609467 від 08.04.2025, рапортом, протоколом огляду, письмовими поясненнями, фотоматеріалами.

Протокол складений у присутності правопорушника, отриманий ним, про що свідчать відповідні застереження. Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснено права, передбачені ст.63 Конституції України і ст.268 КУпАП.

Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також результатів оскарження дій працівників поліції.

За змістом закону протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст.251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам, які пред`являються чинним законом до такого документу, визнано належним доказом та крім того, в матеріалах провадження наявні і інші беззаперечні докази, які підтверджують вину правопорушника. Вказані докази є такими, що повністю узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративнеправопорушення,передбачене ч.1ст.164КУпАП якпровадження господарськоїдіяльності безодержання ліцензіїна провадженняпевного видугосподарської діяльності,що підлягаєліцензуванню відповіднодо закону, без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 КУпАП, роздрібна або оптова торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку, тягне за собою накладення штрафу від двохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі.

Відповідно п. 215.1 ст. 215 Податкового кодексу України до підакцизних товарів належать алкогольні напої.

Вина ОСОБА_1 в суді підтверджена письмовими матеріалами справи, а саме: фактичними даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №609467від 11.09.2024, з якого вбачається, що ОСОБА_1 здійснював роздрібну торгівлю алкогольними напоями (пляшка горілки 0,5 л на розлив/73 гривні), протоколом огляду від 08.04.2025, фотоматеріалами, рапортом.

За таких обставин, суд визнає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП, а саме: роздрібна торгівля алкогольними напоями без марок акцизного податку.

Враховуючи особу винного, обставини,передбачені ст.ст.33-35КУпАП, вважає,що ОСОБА_1 слід притягнутидо адміністративної відповідальності,передбаченої ч.1 ст. 156, ч. 1ст. 164КУпАП і відповідно до санкцій вказаних статей накласти на нього адміністративне стягнення,у відповідності до ст. 36 КУпАП в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення, у виді штрафу в розміріоднієї тисячі неоподатковуваних мінімумівдоходів громадян,тобто всумі 17000,00 грн.з конфіскацією алкоголю.

Вирішено питання про стягнення судового збору відповідно до ст.40-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 156, ч.1 ст.164, ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним та притягнути до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушень передбачених ч.1 ст.156, ч.1 ст. 164 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. який необхідно сплатити на рахунок UA0014001, МФО - 899998, , код класифікації доходів бюджету 21081300, отримувач Миколаївське ГУК/Микол.обл./21081300, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), з конфіскацією алкогольних напоїв.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 50 коп. Реквізити рахунків для сплати судового збору в Заводському районному суді м.Миколаєва: (номер рахунку (IBAN): UA0026001, Отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходівбюджету 22030106), найменування коду класифікації доходів бюджету: Судовий збір (Державна судова адміністрація України,050), "00" Без деталізації за відомчою ознакою).

Алкогольні напої, вилучені під час провадження у справах про адміністративні правопорушення №6 (номер книги 206), а саме: пластикову пляшку ємністю 5л з вмістом алкоголю конфіскувати відповідно до Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвердженого постановою КМУ від 25.08.1998 № 1340.

Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.(ч.1 ст.307 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її винесення та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду у строк та порядку передбачені ст. 294 КУпАП.

Строк пред`явлення до виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Д.Г. Нікітін