Справа № 405/1433/25
провадження № 3/405/510/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2025 м. Кропивницький

Суддя Подільського районного суду м. Кропивницького Юр`єва К.С., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 Юраха В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №263904 від 06.03.2025, 06.03.2025, о 15 год 04 хв., в м. Кропивницький (Кіровоград), провулок Степовий, 68, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці ока, що не реагують на світло, млява мова, сповільнено рухливість. Від проходження огляду на стан визначення наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 пояснив, що 06.03.2025 він працював на Далекосхідному кладовищі, вийшов за інструментом, який знаходився в його автомобілі; під`їхали працівники поліції та запитали посвідчення водія, технічний паспорт на автомобіль; всі документи надав поліцейським; потім працівники поліції запропонували пройти огляд на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, на що він відмовився, оскільки не керував транспортним засобом. Він був обізнаний, що перебуває на замінній терапії і тому не може керувати транспортним засобом. Транспортний засіб його, але його на ньому привезли; він не керував транспортним засобом.

Захисник заперечив щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, просив провадження у справі закрити за відсутністю в діях складу цього правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП; додав, що у другій половині дня 06.03.2025 зателефонував ОСОБА_1 , з яким давно співпрацює; коли приїхав до нього, були працівники поліції, які знали що ОСОБА_1 перебуває на замінній терапії у зв`язку із тим, що він вживав наркотичні засоби. На відеофайлі доданого працівниками поліції, не зафіксований факт керування транспортного засобу, доказів цього немає; як захисник він порадив йому відмовитись від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Транспортний засіб стояв припаркований. В матеріалах справи немає доказів щодо факту керування транспортним засобом, тому відсутній склад адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в судовому засіданні показав, що працює разом з ОСОБА_1 , виготовляють пам`ятники, ОСОБА_1 пішов за інструментом до автомобіля; через деякий час побачив наряд поліції; підійшовши ближче до автомобіля, побачив, що працівники поліції вже спілкувались з ОСОБА_1 .

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №263904 від 06.03.2025 разом з доданими до нього матеріалами, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, свідка, письмові докази, переглянувши оптичний диск, на якому зафіксовано обставини, які викладені в протоколі, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 встановлено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України, презумпції невинності.

Обов`язок щодо збирання доказі покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності може бути притягнуто за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а також безпеки на річковому транспорті та маломірних суднах.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті». Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до розділу І Правил дорожнього руху:

-ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил (п.1.1);

-особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9);

-водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі (п. 1.10).

Відповідно до п. 1, 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом від 09.11.2015 № 1452/735 :

-ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

-огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Тобто, посадова особа під час складання протоколу про адміністративне правопорушення повинна довести такі обставини: керування транспортним засобом, перебування водія транспортного засобу в стані наркотичного сп`яніння або ухилення від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

За відсутності хоча б одної складової частини складу адміністративного правопорушення, в даному випадку це об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №263904 від 06.03.2025, вбачається, що ОСОБА_1 ставиться в провину те, що він, 06.03.2025, о 15 год. 04 хв., в м. Кропивницькому по провулку Степовому, 68, керував транспортним засобом ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці ока, що не реагують на світло, млява мова, сповільнено рухливість. Від проходження огляду на стан визначення наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився.

В ході перегляду оптичного диску, на якому міститься, зокрема, відеозапис з нагрудної камери працівника поліції судом встановлено, що відеозапис починається з того, що біля автомобіля стоїть ОСОБА_1 та працівники поліції, які запитують його посвідчення водія. На що ОСОБА_1 дістав посвідчення водія та сказав дивитись їх з його рук; працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що ОСОБА_1 не відмовився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. Працівники поліції стверджували, що у ОСОБА_1 є чіткі ознаки стану наркотичного сп`яніння, після чого ОСОБА_1 зателефонував захиснику для консультування. ОСОБА_1 попросив працівників поліції показати йому докази факту керування ним транспортного засобу. ОСОБА_1 пояснив, що червоний колір обличчя через те, що він пиляє граніт. Після консультації зі своїм захисником, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, на що інспектором було повідомлено ОСОБА_1 , що він складає протокол за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП.

Враховуючи наведені вище доводи, що повністю узгоджується з наявними у справі доказами, судом висновується, що працівниками поліції не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, натомість, транспортний засіб ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , був припаркований, в який ОСОБА_1 пішов аби взяти інструмент для роботи, і саме в цей час прибули працівники поліції, тобто ОСОБА_1 не був водієм в розумінні Закону України "Про дорожній рух", а лише брав в припаркованому автомобілі інструмент для роботи. Отже, ОСОБА_1 не є суб`єктом, який може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 22.10.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (пункт 4.1 рішення).

Санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає покарання, зокрема позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, тому у згідно висловленої ЄСПЛ позиції у справі «Надточій проти України» ця справа за своєю суттю є кримінальною, а також, що зазначене адміністративне правопорушення фактично мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції.

Так, згідно висновків, які зроблені Верховним Судом колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у Постанові від 23 червня 2020 року у справі № 159/3738/16-к, провадження № 51-9229км18 - обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) статті 368-2 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «indubioproreo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та ін.).

Згідно п. 30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 серпня 2023 року у справі №208/712/19 уповноважений орган Національної поліції на стадії досудового оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення фактично виконував функцію обвинувачення та разом із протоколом скерував до суду одержані ним письмові докази.

Наведені вище обставини свідчать про недоведеність посадової особи поліції, якою порушено провадження у справі відносно ОСОБА_1 , факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що свідчить про протиправність вимоги працівника поліції щодо необхідності проходження ОСОБА_1 огляну на стан наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.7, 130, 247, 283-291 КпАП України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Подільський районний суд міста Кропивницький протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Катерина Сергіївна Юр`єва