Справа № 523/2683/25
Номер провадження 3/523/1329/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року м. Одеса

Суддя Пересипського (Суворовського) районного суду міста Одеси Шурупов В.В., за участю секретаря судового засідання Подуфалової А.С., захисника адвоката Боднара М.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ананьїв Одеської області, одруженого, військовослужбовця за контрактом військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно з наданими до суду матеріалами справи, 08.02.2025 року, о 01:05 годині, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Toyota Avensis» НОМЕР_2 по вул.Миколаївська дорога 150 в м.Одесі, з явними ознаками наркотичного сп`яніння (дослівно з протоколу - зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 «Правил дорожнього руху» і стосовно нього складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник Боднар М.О. подав до суду клопотання про витребування доказів в Управління патрульної поліції - диску з відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, які складали матеріали про адміністративне правопорушення, а також письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в якому просив про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, обґрунтовуючи це тим, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, підстави і причини зупинки транспортного засобу, недотримання працівниками поліції визначеному в ст.266-1 КУпАП порядку огляду і направлення на огляд ОСОБА_1 , як військовослужбовця Збройних Сил України, на стан наркотичного сп`яніння.

В судовому засіданні захисник Боднар О.М. просив його клопотання про витребування доказів не розглядати, оскільки він отримав доступ до відеозапису з портативних відеореєстраторів працівників поліції, який був витребуваний суддею з метою всебічного і повного розгляду справи та в порядку підготовки її розгляду, в зв`язку з чим та з урахуванням думки Ігнатьєва С.С. суддя у протокольній формі ухвалив постанову про залишення зазначеного клопотання захисника без розгляду.

ОСОБА_1 в суді підтримав заперечення свого захисника по справі, надавши пояснення, за якими він є учасником бойових дій і дійсно в умовах збройної агресії рф проти України проходить військову службу за контрактом у військовій частині в АДРЕСА_1 та приймає участь в складі підрозділів Сил оборони України з відбиття повітряних загроз країни-агресора (деталі чого з огляду на запровадження воєнного стану в державі не розголошуються). Під час досліджуваних подій виконував наказ командування, свою провину не визнає та вважає, що визначені працівниками поліції у протоколі ознаки наркотичного сп`яніння є вигаданими, оскільки він наркотичні засоби, психотропні речовини та алкогольні напої не вживає, на той час перебував у виснаженому стані (після добового чергування) і страждає вадами очей, що підтверджується наданими до суду медичними документами.

Вважає дії працівників поліції щодо направлення його на огляд на стан сп`яніння до медичного закладу та складання ними адміністративних матеріалів незаконними, підтримує свого захисника щодо закриття провадження у справі.

Отримавши пояснення ОСОБА_1 , заслухавши позицію захисника Боднара О.М. на підтримку внесених ним заперечень по справі, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя доходить наступних висновків.

За ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленим законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В обґрунтування провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, УПП в Одеській області надало до суду матеріали, які містять:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №241428 від 08.02.2025 року, складеного співробітником УПП стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1);

- довідку про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія (а.с.3);

- довідку про повторність вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 протягом року не піддавався адміністративному стягненню за ст.130 КУпАП (а.с.4);

- оформленого співробітником УПП направлення ОСОБА_1 для огляду до медичного закладу на стан наркотичного сп`яніння, згідно з яким останній відмовився від проведення огляду (а.с.5);

- відеозапис з портативних відеореєстраторів працівників поліції на цифровому носії ДВД-диску.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними у ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Положеннями ч.2 ст.251 КУпАП передбачено, що обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Обов`язок доведення інкримінованих певній особі обставин вчинення адміністративного правопорушення покладається на працівників поліції, уповноважених на складання протоколів про такі адміністративне правопорушення, а суд при розгляді справ про адміністративні правопорушення позбавлений можливості і права відшуковувати докази провини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Захисник Боднар М.О. у свої запереченнях по справі вказує на те, що матеріали справи не містять доказів керування автомобілем ОСОБА_1 (зокрема й відеозапис), належних підстав для зупинки транспортного засобу працівниками поліції, на наявність сумнівів щодо дійсного виявлення співробітниками поліції ознак наркотичного сп`яніння у вказаної особи, порушення поліцейськими порядку направлення останнього, як військовослужбовця, для огляду на стан наркотичного сп`яніння до медичного закладу, що на думку захисника уявляє достатні підстави для закриття провадження у справі за п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, за викладених в ньому обставин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Toyota Avensis» НОМЕР_2 по вул.Миколаївська дорога 150 в м.Одесі, з явними ознаками наркотичного сп`яніння (дослівно з протоколу - зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності), від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.

Верховний Суд у справі №489/4827/16-а (постанова від 15.04.2020 року) зробив висновок, що протокол не може вважатись об`єктивним доказом порушення, не може слугувати доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки поліцейський у спірних правовідносинах виступає в якості суб`єкта владних повноважень, який зацікавлений у розгляді справи.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 у справі №1-р/2019 зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип "in dubio pro reo", згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За п.2.5 ПДР, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП полягає в тому, що порушник має перебувати в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або відмовитись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння та обов`язково має керувати транспортним засобом.

Відсутність будь якої складової об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення або неналежність особи до суб`єкту адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення цієї особи до адміністративної відповідальності, а особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Водночас, суддя зауважує на тому, що доводи захисника Боднар М.О. щодо порушення працівниками поліції приписів ст.266-1 КУпАП, зважаючи на специфічну належність ОСОБА_1 до складу військовослужбовців Збройних Сил України, є помилковими і до уваги не приймаються, оскільки особливості огляду водіїв (судноводіїв) на стан сп`яніння і направлення їх для огляду на стан сп`яніння до медичного закладу унормовано у ст.266 КУпАП, незалежно від займаної посади, місця роботи чи місця проходження служби таким водієм.

Так, ч.2 ст.266 КУпАП регламентовано, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч.3 ст.266 КУпАП).

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч.6 ст.266 КУпАП).

При цьому, приписи ст.266-1 КУпАП регулюють особливості огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, під час виконання ними обов`язків військової служби або перебування на території військових частин, на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, але не як водіїв під час керування ними транспортними засобами.

Згідно з ч.3 розділу IX «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, визначено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

З огляду на п.п.2, 3, 4 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладах охорони здоров`я i оформлення його результатів визначено Наказом МВС України від 09 листопада 2015 №1452/735, яким затверджено Інструкцію «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 №1413/27858.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ від 18 грудня 2018 року № 1026, пунктом 5 розділу ІІ передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Здійснюючи фіксацію вчиненого правопорушення, з метою забезпечення повноти та об`єктивності провадження у справі про адміністративне правопорушення, поліцейський повинен не лише формально зазначити ці ознаки у протоколі про адміністративне правопорушення, але і надати докази, які підтверджують наявність цих ознак, зокрема, вказати на наявність цих ознак свідкам та відібрати у них пояснення з цього приводу або зафіксувати їх за допомогою відеозапису.

Попри те, як убачається з дослідженого суддею і наявного в матеріалах справи відеозапису портативних відеореєстраторів працівників поліції, файли запису розглядуваних подій не містять переконливих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, належного виявлення у нього співробітниками поліції ознак наркотичного сп`яніння, оформлення і вручення йому направлення на огляд на стан такого сп`яніння у медичному закладі, згідно зі ст.266 КУпАП та наведених вище Порядку й Інструкції.

Так, відтворений в суді відеозапис не містить моменту належного виявлення співробітниками УПП ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 та ними не було вчинено жодної дії, з яких можливо встановити їх виявлення поліцейськими та дієвої перевірки таких ознак у вказаної особи (як-то огляд долонь та рук, перевірка реакції зіниць очей на світло, перевірка стійкості ходи тощо).

Крім того, на переконання судді, у стороннього спостерігача повнолітнього віку, який не має жодної медичної підготовки, при перегляді наданого до суду відеозапису не виникло б сумніву у тому, що ОСОБА_1 не перебував під дією будь-яких речовин, які змінюють свідомість, впливають на відчуття реальності та здатні негативно впливати на його спроможність керування транспортним засобом, або знижують увагу, швидкість реакції тощо. Поведінка, жести, рухи, риторика, висловлювання, побудова речень, вимова відображеного на відеофайлах ОСОБА_1 у сукупністю із заслуханими поясненнями останнього в суді, вказують на відсутність у нього ознак наркотичного сп`яніння станом на час досліджуваних в суді подій.

До того ж, у п.12 розділу ІІ Інструкції вказується, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до Інструкції.

Відтворені відеозаписи, що були представлені до суду, беззаперечно доводять той факт, що під час розглядуваних подій співробітниками поліції не було оформлено направлення ОСОБА_1 для огляду на стан наркотичного сп`яніння до медичного закладу або ознайомлення останнього з його змістом чи видачі такого направлення, а тому суддею не може бути прийнятим в якості належного і допустимого доказу той бланк направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який датований 08.02.2025 та міститься в матеріалах справи (а.с.5).

Таким чином, суддя констатує, що за відсутності дій з виявлення ознак на стан наркотичного сп`яніння, в порушення визначеного у ст.266 КУпАП та інших нормативних актів порядку, направлення ОСОБА_1 для огляду на стан сп`яніння до медичного закладу, співробітником поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення, який за наведених вище підстав не може бути визнаний допустимим доказом у цій справі.

Варто наголосити на тому, що інші наявні у справі матеріали, оцінка яких здійснена суддею у їх сукупності та взаємозв`язку й на підставі закону, не спростовують іншої частини викладених у запереченнях захисника Боднара М.О. доводів, не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а також не свідчать про дотримання працівниками поліції вимог ст.266 КУпАП та інших нормативних актів.

За ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди використовують практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Так, за висновками Європейського суду з прав людини, викладених, зокрема, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.09.2011 року) та у справі «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2018 року), Суд неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом, як викладено в п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України».

Також, в справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Наведені вище обставини, законодавчі приписи та усталена судова практика, зокрема й міжнародна, обумовлюють висновок судді про те, що оскільки зібрані у даній справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, слід визнати, що винуватість ОСОБА_1 не доведена поза розумним сумнівом, внаслідок чого доводи захисника Боднара М.О. щодо закриття справи уявляються обґрунтованими, а відтак провадження у справі про притягнення вказаної вище особи до адміністративної відповідальності, - підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу або події адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.7, 130, 245, 247, 251, 256, 266-1, 268, 280, 283-284, 289 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови вручити ОСОБА_1 , направити для відома до УПП в Одеській області та надати іншим заінтересованим особам.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя: В.В. Шурупов