Справа № 642/2399/25
Провадження №3/642/793/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року суддя Холодногірського районного суду м.Харкова Гримайло А.М., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , керівника ТОВ «ЕКСПОТРЕЙД КОМПАНІ», яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 163-1 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №683/20-40-07-30/0703 від 25.04.2025, посадова особа керівник ТОВ «ЕКСПОТРЕЙД КОМПАНІ» ОСОБА_1 вчинила правопорушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, а саме:

п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 ПКУ, підприємству відмовлено в отриманні заявленої суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку (р. 20.2.1) згідно з поданою Податковою декларацією з податку на додану вартість на загальну суму 140 600 грн., у зв`язку з декларуванням до відшкодування суми від?ємного значення ПДВ у обсягах, який перевищив фактичний залишок такого від?ємного значення у звітному періоді; п. 187.1 ст.187, п.198.1, п.п. «г» п. 198.5, п.198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 ПКУ, занижено суму П3 на загальну суму 473 433 грн. (в т.ч.: за квітень 2020 року у розміні 328 800 грн., за лютий 2025 року в сумі 144 633 грн.) та завищено суму ПК за травень 2020 року у сумі 64 204 грн., та як наслідок, занижено позитивне значення різниці між сумою ПЗ та сумою ПК поточного звітного періоду (р.18) на загальну суму 37 984 грн. та завищено від?ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р. 21) на загальну суму 359 053 грн.; п.201.1, п.201.10 ст.201 ПКУ, не зареєстровано податкову накладну в ЄРПН на обсяг постачання (без податку на додану вартість) 723 165 грн. та на суму податку на додану вартість 328 800 грн., що встановлено актом перевірки від 25.04.2025 №18180/20-40-07-05-03/38476377, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.163-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлена своєчасно і належним чином.

Адвокат Мельник О.В. надала суду письмові пояснення на протокол, в яких просила провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

В обґрунтування зазначила, що на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.163-1 КУпАП Головним управлінням ДПС у Харківській області Державної податкової служби України до адміністративного матеріалу надано: протокол N683/20-40-07-30/0703 від 25 квітня 2025 року про адміністративне правопорушення, сторінки 1, 2, 26-27 Акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ " ЕКСПОТРЕЙД КОМПАНІ ", Акт щодо відсутності посадових осіб (представників) ТОВ «ЕКСПОТРЕЙД КОМПАНІ» код та неможливості підписання та вручення акту перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення, квитанцію про відправлення поштового відправлення, копію паспорту та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_2 . Вважає, що надані документи у своїй сукупності не підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

3 самого протоколу №683/20-40-07-30/0703 від 25 травня 2025 року про адміністративне правопорушення не вбачається можливим встановити суть вчиненого адміністративного правопорушення, оскільки в протоколі вказані норми Податкового кодексу України, а не чіткі порушення, які в свою чергу призвели до вчинення адміністративного правопорушення.

3 наданих до суду ГУ ДПС у Харківській області сторінок 1, 2, 26-27 Акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ " ЕКСПОТРЕЙД КОМПАНІ " не можливо встановити факту вчинення адміністративного правопорушення, оскільки відсутня більша частина листів Акту. Інших документів, або доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч, 1 ст. 163-1 КУпАП адміністративний матеріал не містить.

Адвокат вказує, що на час розгляду справи на Акт позапланової виїзної перевірки ГУ ДПС у Харківській області від 25.04.2025 подані заперечення від 12.05.2025.

Акт перевірки контролюючого органу в розумінні положень ст. 56 Податкового кодексу був є узгодженим до моменту закінчення процедури адміністративного чи судового оскарження, а тому підстави стверджувати про його законність та обґрунтованість відсутні.

Отже Акт не може бути визнаний доказом вини особи за відсутності інших доказів у справі.

Акт перевірки не є доказом вини, адже не має сили рішення, яке породжує юридичні наслідки для особи, та лише фіксує висновки перевіряючого. Суди звертають увагу на необхідність встановлення фактичної участі конкретної особи у порушеннях, а також на дотримання процедури складання протоколу. Відсутність підтвердження службових обов?язків, причинно-наслідкового зв?язку між діями особи та виявленими порушеннями, а також незавершеність адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень є підставами для закриття справи.

Враховуючи викладене, просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Крім того, адвокат звернулася до суду з клопотанням про розгляд адміністративного матеріалу без особи, відносно якої складено адміністративний протокол та її представника.

Враховуючи положення ч.2 ст.268 КУпАП, вважаю можливим розглянути справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, приходжу до наступного висновку.

Статтею 1 КУпАП встановлено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписи ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі. Обставини, які зазначені посадовими особами у протоколі про адміністративне правопорушення, повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі.

За приписами ст. 251 КУпАП, тягар доказування доведеності вини особи у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення покладається на уповноважену службову особу, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, тобто у даному конкретному випадку, на поліцейського.

Диспозиція ч. 1 ст. 163-1 КУпАП передбачає відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері оподаткування.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у вчиненні таких діянь: а) відсутність податкового обліку; б) порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 163-1 КУпАП України, характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.163-1 КУпАП Головним управлінням ДПС у Харківській області Державної податкової служби України до адміністративного матеріалу надано: протокол №683/20-40-07-30/0703 від 25 квітня 2025 року про адміністративне правопорушення, сторінки 1, 2, 26-27 Акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ " ЕКСПОТРЕЙД КОМПАНІ ", Акт щодо відсутності посадових осіб (представників) ТОВ «ЕКСПОТРЕЙД КОМПАНІ» та неможливості підписання та вручення акту перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення, квитанцію про відправлення поштового відправлення.

Вказані докази суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, враховуючи наступне.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведено достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №683/20-40-07-30/0703 від 25.04.2025, посадова особа керівник ТОВ «ЕКСПОТРЕЙД КОМПАНІ» ОСОБА_1 вчинила правопорушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, а саме:

п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 ПКУ, підприємству відмовлено в отриманні заявленої суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку (р. 20.2.1) згідно з поданою Податковою декларацією з податку на додану вартість на загальну суму 140 600 грн., у зв`язку з декларуванням до відшкодування суми від?ємного значення ПДВ у обсягах, який перевищив фактичний залишок такого від?ємного значення у звітному періоді; п. 187.1 ст.187, п.198.1, п.п. «г» п. 198.5, п.198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 ПКУ, занижено суму П3 на загальну суму 473 433 грн. (в т.ч.: за квітень 2020 року у розміні 328 800 грн., за лютий 2025 року в сумі 144 633 грн.) та завищено суму ПК за травень 2020 року у сумі 64 204 грн., та як наслідок, занижено позитивне значення різниці між сумою ПЗ та сумою ПК поточного звітного періоду (р.18) на загальну суму 37 984 грн. та завищено від?ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р. 21) на загальну суму 359 053 грн.; п.201.1, п.201.10 ст.201 ПКУ, не зареєстровано податкову накладну в ЄРПН на обсяг постачання (без податку на додану вартість) 723 165 грн. та на суму податку на додану вартість 328 800 грн.

Акт документальної позапланової виїзної перевірки від 25.04.2025 №18180/20-40-07-05-03/38476377, який слугував підставою для протоколу №683/20-40-07-30/0703 від 25.04.2025, містить аналогічні відомості.

Проте, наданий суду акт від 25.04.2025 №18180/20-40-07-05-03/38476377 про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЕКСПОТРЕЙД КОМПАНІ», не є беззаперечним доказом наявності вини особи, яка притягається до відповідальності, оскільки у відповідності вимог ч. 1 ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, Головним управлінням ДПС у Харківській області було долучено лише витяг з акту документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЕКСПОТРЕЙД КОМПАНІ», а саме 1,2,26,27 аркуші, який слугував підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно директора ТОВ «ЕКСПОТРЕЙД КОМПАНІ» ОСОБА_1 , і згідно даних цього акту було лише виявлено порушення ТОВ «ЕКСПОТРЕЙД КОМПАНІ» ведення податкового обліку.

Між тим, суд повинен безпосередньо встановити факт порушення ведення податкового обліку для підтвердження чи спростування наявності в діях особи адміністративного правопорушення.

Суд наголошує, що наявними у справі доказами не підтверджено, що ОСОБА_1 на момент вчинення кожного з чотирьох правопорушень, на час складання протоколу й на момент проведення перевірки, складання акту, займала керівну посаду, та відповідно до наявних в неї посадових обов`язків.

Окрім того, згідно з п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України, у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому п.п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Згідно з п.п. 86.7.5 п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу на підставі висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень протягом п`яти робочих днів, наступних за днем прийняття такого висновку комісією і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, у порядку, визначеному п.п. 86.7.1 цього пункту.

Згідно з п.п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно з п. 56.1 ст. 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У відповідності з п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Разом з цим, на Акт позапланової виїзної перевірки ГУ ДПС у Харківській області від 25.04.2025 №18180/20-40-07-05-03/38476377 ОСОБА_1 подані заперечення від 12.05.2025.

Відповідно до наданої відповіді на запит суду ГУ ДПС у Харківській області, за результатами розгляду заперечень директора ТОВ «ЕКСПОТРЕЙД КОМПАНІ» від 12.05.2025 №б/н, комісією Головного управління ДІС у Харківській області з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок та здійснення розгляду спірних питань щодо встановлених перевіркою порушень (висновок комісії від 21.05.2025 № 273/20-40-07-03/38476377), висновки акту від 25.04.2025 № 18180/20-40-07-05-03/38476377 «Про результати документальної позапланово виїзної перевірки ТОВ «ЕКСПОТРЕИД КОМПАН», щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за лютий 2025 року від?ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету» залишено без змін.

Вказаний висновок ОСОБА_1 не отримувала.

Слід зазначити, що відповідно до змісту п.86.1. ст.86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі, зокрема, акта, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.

Акт перевірки - це документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає результати. Тобто, акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства. При цьому акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому не породжує, не змінює не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність.

У своїй практиці Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, не породжує, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність. У силу норм Податкового кодексу України акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню. Дана правова позиція викладена в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.09.2020 року у справі №П/811/2893/14.

Також, згідно з положень ст.58 ПК України, на підставі акту перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення.

Статтями 55-56 ПК України передбачене право адміністративного та судового оскарження такого податкового повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків, у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання.

Із аналізу вказаних норм слідує, що якщо за результатами податкової перевірки складено акт, який містить висновки про встановлення факту завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V ПК України, контролюючим органом приймається повідомлення-рішення, у якому ним визначається сума грошового зобов`язання, яке платник податків має право оскаржити.

Крім того, суду не надано відомостей чи приймалося відповідним органом ДПС за результатами перевірки податкове повідомлення-рішення щодо застосування фінансових санкцій за порушення порядку ведення податкового обліку та чи скористалося ТОВ «ЕКСПОТРЕЙД КОМПАНІ» наданим Податковим кодексом України правом на оскарження такого рішення податкового органу і чи є визначене податковим органом грошове зобов`язання ТОВ «ЕКСПОТРЕЙД КОМПАНІ» узгодженим, в той час як з`ясування цих обставин має істотне значення для правильного вирішення справи.

На підставі вищевикладеного, приходжу до висновку, що сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, які беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Так, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною за принципами поза розумним сумнівом та балансом ймовірностей, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Наявність обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, у зв`язку із чим провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст. 9, 163-1, 245, 247, 256, 280, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Суддя А.М. Гримайло