ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/143/25 Справа № 199/8699/24 Суддя у 1-й інстанції - ЩЕРБИНА-ПОЧТОВИК І. В. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Кириченка О.О. на постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 11 листопада 2024 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого та зареєстрованого у квартирі АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 156 КУпАП,

про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови 11.10.2024 близько 10.00 години гр. ОСОБА_1 знаходячись на ринку по вул.Івана Франка у місті Добропілля здійснював продаж сигарет без марок акцизного податку з рук, чим порушив п.7 ч.2 ст.153 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального». Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення відповідальність за який передбачена ч.1 ст. 156 КУпАП.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 11 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 3400 гривень, з конфіскацією предметів торгівлі та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі. Стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 605,60 гривень. Речові докази відповідно до протоколу огляду від 11.10.2024 року, що знаходяться в камері схову ВП №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області під порядковим номером №7600 конфіскувати.

З таким судовим рішенням не погодився захисник який вважає, що воно винесене із неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вважає, що під час розгляду справи суд першої інстанції не встановив в належний спосіб всі суттєві обставини справи та безпідставно прийняв до уваги сумнівні докази сторони обвинувачення, які сторона захисту вважає неналежними та недопустимими доказами в контексті відповідних норм КПК України, за аналогією закону, тим самим порушивши усталені принципи сучасного демократичного суспільства взагалі - принцип безсторонності, неупередженості суду. Вказує, що під час ухвалення оскаржуваного рішення суд першої інстанції не врахував судову практику Європейського суду з прав людини джерело права за чинним законодавством України, що призвело до безпідставного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Вважає, що в протоколі некоректно зазначена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.156 КУпАП. Вказує, що ОСОБА_1 не є належним суб`єктом складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 156 КУпАП, тому що суб`єкт є спеціальним - працівники торгівлі, громадського харчування та сфери послуг, тощо. Прим цьому, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 працює на будь-яких посадах в зазначених вище сферах господарської діяльності. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не є належним і допустимим доказом провини ОСОБА_1 клопоче про визнання його таким. Вважає, що не було долучено докази, якими зафіксовано сам факт продажу ОСОБА_1 тютюнових виробів чи будь-яких інших підакцизних товарів, які не містять марок. Просить оскаржувану постанову скасувати та винести нову постанову, якою закрити справу про притягнення

Учасники по справі про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином. ОСОБА_1 та його захисник Кириченка О.О. в судове засідання не з`явились, у апеляційній скарзі клопотав про розгляд справи за їх відсутності.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, а доводи апеляційної скарги про відсутність складу правопорушення за ч.1 ст. 156 КУпАП в діях ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки вина останньої підтверджується дослідженими районним судом доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, а саме:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 218284 від 11.10.2024, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить його підпис у протоколі;

- протоколом огляду та вилучення від 11.10.2024, відповідно до якого в присутності понятих проводився огляд речей ОСОБА_1 , в ході чого виявлено та вилучено тютюнові вироби без марок акцизного податку у кількості 25 штук;

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , у яких він повідомив, що 11.10.2024 о 10:00 годині за адресою: АДРЕСА_2 , придбав у малознайомого Ігоря цигарки «King» за 80 грн.

- інформацією з рапорту поліцейського;

- протоколом огляду від 11.10.2024, відповідно до якого в присутності понятих оглядалась пачка цигарок «King», які було вилучено у ОСОБА_2 ;

- фото та відео матеріалами, з яких слідує, що особисто ОСОБА_1 , підтвердив факт реалізації ним тютюнових виробів безпосередньо ОСОБА_2 , а останній підтвердив придбання саме у ОСОБА_1 тютюнових виробів. При цьому, ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення жодних заперечень з приводу його неправильності чи не достовірності - не висловлював.

Суд апеляційної інстанції також встановив, що суд першої інстанції повно дослідив усі доводи сторони захисту, заявлені під час розгляду справи, які збігаються з доводами апеляційної скарги. Суд першої інстанції надав обґрунтовані відповіді на ці доводи, виклавши чіткі причини їх неприйняття, та не встановив підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.156 КУпАП роздрібна або оптова торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку.

Аналіз вказаної норми закону дозволяє зробити висновок про те, що суб`єктами відповідальності за вказаною статтею, можуть бути не тільки особи, які займаються господарською діяльністю та працівники підприємств (організацій) торгівлі або громадського харчування, а й фізичні особи, тобто громадяни, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку, що випливає зі змісту ч.1 ст. 156 КУпАП, якою зокрема встановлена адміністративна відповідальність за торгівлю тютюновими виробами з рук, лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він складається з: а) об`єкту; б) об`єктивної сторони; в) суб`єкту; г) суб`єктивної сторони.

Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП. Перевірені під час апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву, а в апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що доводи захисника на некоректність зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення суті адміністративного правопорушення в частині того що ч.1 статті 156 КУпАП не передбачає відповідальності за торгівлю з рук тютюновими виробами, а норма до якої апелює поліцейський в протоколі і яку нібито порушив ОСОБА_1 передбачає імперативну заборону саме на торгівлю тютюновими виробами з рук, лотків, - не спростовують винуватості ОСОБА_1 , оскільки диспозицією ч. 1 ст. 156 КУпАП передбачена відповідальність саме за роздрібну або оптову торгівлю алкогольними напоями чи тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку чи з підробленими марками цього податку, про що і зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення він містить усі необхідні дані, передбачені положеннями ч.1 ст. 256 КУпАП, зокрема, і суть адміністративного правопорушення, що ставиться у провину ОСОБА_1 .

В ході апеляційного розгляду встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення було складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені в ньому відомості відповідають фактичним обставинам справи. Істотних недоліків, які б тягли за собою визнання протоколу недопустимим доказом, немає.

Доводи апелянта оцінюються судом апеляційної інстанції як такі, що спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а доводи, що сукупність викладених апелянтом обставин у апеляційній скарзі вказують на незаконність складеного протоколу про адміністративне правопорушення, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 матеріали є недопустимими доказами, а оскаржувана постанова суду першої інстанції незаконною є безпідставними, оскільки наведені ним міркування з цього приводу не підтверджені доказами.

Суддя апеляційного суду приходить до висновку, що підстави для скасування або зміни постанови судді районного суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Кириченка О.О. залишити без задоволення.

Постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 11 листопада 2024 року, у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.156 КУпАП, щодо ОСОБА_1 -залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно післяїї винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя