Справа № 214/3647/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сіденко С.І., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

22.04.2025 о 20 годині 30 хв. водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки ВАЗ 21063 днз НОМЕР_2 , по вул. Генерала Радієвського, 9, у Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законодавством порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу «Драгер» Алкотест 6820 ARNJ -0308. Результат огляду становить 0,24 проміле. Правопорушення зафіксовано на нагрудний відео реєстратор 475374. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. При цьому, останній достеменно був обізнаний про перебування в провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області справи про адміністративне правопорушення щодо нього, про що свідчить його підпис в протоколі про адміністративне правопорушення, та поштовим повідомленням про вручення повістки. Крім того, суд зазначає, що відомості про дату, час та місце судового розгляду розміщені на сайті судової влади в загальному доступі.

У зв`язку із викладеним, суд приходить до висновку, що зі сторони ОСОБА_1 вбачається явне ухилення від явки до суду з метою затягування строків притягнення до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення.

Так, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989, виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Беручи до уваги наведене та з урахуванням того, що вимогами ст.268 КУпАП, не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП у судовому засіданні, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши фрагменти відеозаписів на диску DVD-R, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В розумінні ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст.ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №308940 від 22.04.2025, суду надано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; тест №1248 газоаналізатора Драгер з позитивним результатом, - 0,24 проміле; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, роз`яснення про відсторонення від права керування транспортним засобом; рапорт інспектора патрульної поліції, картка обліку адміністративного правопорушення, відеозапис.

Відповідно до рапорту інспектора ПП, 22.04.2025 о 20 год. 30 хв. за адресою вул. Генерала Радієвського, 9, було зупинено автомобіль марки ВАЗ 21063 нз НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння: порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота. Водій погодився пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора Драгер, результат огляду проба позитивна 0,24 проміле. Водій згоден з результатом. Водія відсторонено від керування транспортним засобом. Письмових заяв та пояснень не надходило. Вказане підтверджує, що ОСОБА_1 перебував за кермом у стані сп`яніння. Інспектором поліції було проведено ознайомлення ОСОБА_1 із результатом тесту, його правами та 22.04.2025 складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки ВАЗ 21063 нз НОМЕР_2 , до моменту пред`явлення поліцейським вимоги пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння зафіксовано на відеозаписі з диску DVD-R.

Відповідно до довідки з національної автоматизованої інформаційної системи України ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 .

Пунктами 2, 3 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Проаналізувавши відеозапис та наявні письмові докази суд приходить до висновку, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції проведено належним чином, з дотриманням всіх вимог, передбачених Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015. Підстави ставити під сумнів достовірність наявних у справі доказів відсутні, оскільки вони повністю узгоджуються між собою та поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Таким чином, на переконання суду, наявний обсяг доказів та зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення обставини свідчать про співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків та неспростовних презумпцію факту допущення ОСОБА_1 порушення п. 2.9 «а» ПДР України, дійсність факту керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а відтак доводять його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Обираючи вид і міру стягнення суд відповідно до ст. 33 КУпАП враховує особу ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, від явок до суду ухилявся, з огляду на його зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративного проступку, суд вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, яке відповідно до вимог ст. 23 КУпАП суд вважає справедливим, достатнім та оправданим метою застосування стягнення.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 24, 27, 33-35, 40-1, ч. 1 с. 130, 245, 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 305 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішується органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вище вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя Сіденко С.І.