Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області
справа № 215/2385/25
номер провадження 3/215/1549/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Дудіков А.В., розглянувши матеріал, який надійшов від полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 275861 від 19.03.2025, 19.03.2025 о 15 год. 32 хв., в м. Кривий Ріг, Тернівський район, вул. Сергія Колачевського, 133, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем Skoda Superb, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами від 16.04.2024 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу. Правопорушення вчинено повторно протягом року, постанова серії ЕНА 3938374 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, чим порушив п. 2.1 а ПДР України.

У судове засідання призначене на 28.05.2025 ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме шляхом направлення судової повістки за адресою зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Частина 1 статті 268 КУпАП передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 було відомо, що працівниками патрульної поліції щодо нього складено протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, розгляд якого буде проводитись в Тернівському районному суді міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, однак останній до суду не з`являвся, розглядом справи не цікавився, будь-яких клопотань на адресу суду не надходило.

Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. А отже, суд має провести розгляд справ за відсутності особи. Безпідставне умисне затягування нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким зокрема є охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП), а також завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема щодо своєчасного розгляду справи (ст. 245 КУпАП).

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 24 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ зазначеної категорії слід звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП, у ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом з тим, суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що «вимагає обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією ч. 5 ст. 126 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Пунктом 2.1. «а» Правил дорожнього руху передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Органом поліції ОСОБА_1 інкримінується повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами.

Отже, для встановлення події та складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП в даному випадку необхідно встановити факт повторного протягом року керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №275861 від 19.03.2025, 19.03.2025 о 15 год. 32 хв., в м. Кривий Ріг, Тернівський район, вул. Сергія Колачевського, 133, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем Skoda Superb, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами від 16.04.2024 Тернівським районним судом міста Кривого Рогу. Правопорушення вчинено повторно протягом року, постанова серії ЕНА 3938374 за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Протокол є важливим процесуальним документом, який має підтверджувати факт неправомірних дій за які передбачена адміністративна відповідальність, а тому він повинен бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути доведені сукупністю належних та допустимих доказів.

Сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 275861 від 19.03.2025 було долучено: постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3938374 від 26.01.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП (а.с. 7); рапорт інспектора взводу 1 роти 2 батальйону 1 ППП в м. Кривий Ріг УПП (а.с.8); довідку, згідно з якою ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами, Посвідчення водія здано на зберігання. Наявна повторність вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 9); відеозапис з нагрудної камери працівника поліції (а.с. 10); картку обліку адміністративного правопорушення від 19.03.2025 в якій зазначено, що ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив правопорушення передбачене, частиною ч. 4 ст. 126 КУпАП (а.с. 11); рапорт інспектора взводу 1 роти 2 батальйону 2 ППП в м. Кривий Ріг УПП (а.с.13).

Також, в якості доказу суду надано рапорт інспектора патрульної поліції, в якому викладені обставини вчиненого правопорушення, проте відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постанові від 20 травня 2020 року, у справі №524/5741/16-а, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Інших доказів на підтвердження викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення до матеріалів справи не додано.

До матеріалів справи не додано будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами, тобто вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого саме ч.5 ст.126 КУпАП, є недоведеною у встановленому законом порядку і поза розумним сумнівом.

Таким чином висновки поліцейського є припущеннями.

При цьому, постановою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.04.2025 адміністративну справу відносно ОСОБА_1 було повернуто до полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП для належного оформлення, зокрема щодо надання доказів, які підтверджують, що ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами.

Дану адміністративну справу було повернуто до суду без виконання вимог зазначених в постанові.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до рішення Конституційного суду України, від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, Конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: права і свободи людини і громадянина, закріплені в Конституції, не є вичерпними; конституційні права і свободи не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (стаття 22); громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом (частина перша статті 24); юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю у відповідності до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення..

Керуючись ст. 247 ч.1 п.1, 284 ч.1 п.3, 251, 252 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП закрити на підставі ч. 1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, прокурором та потерпілим, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя