ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 676/6870/24

Провадження № 33/820/382/25

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А.

за участю секретаря судового засідання Романової А.В.

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 представника потерпілого Кравець О.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 квітня 2025 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого заступником директора ПП «ЗС Транс», визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, частиною 1 статті 130 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Відповідно до постанови судді, 06.10.2024 о 01.50 год. в м. Кам`янець-Подільський по проспекту Грушевського, 2 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mitsubishi Pajero д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на дорожнє огородження, що належить Службі відновлення та розвитку інфраструктури в Хмельницькій області, внаслідок чого автомобіль допустив перекидання на правий бік. Внаслідок ДТП автомобіль та дорожнє огородження отримали механічні ушкодження, водій отримав подряпини. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 12.1, 2.3б Правил дорожнього руху, вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП.

Крім того, 06.10.2024 о 01.50 год. в м. Кам`янець-Подільський по проспекту Грушевського, 2 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Pajero д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 квітня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124. КУпАП та закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення; визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погоджуючись із рішенням судді, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2025 року та закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

На обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначає, що 28 березня 2025 року справа не слухалась та була перенесена, однак повісток ні засобами телефонного, ні поштового зв`язку він не отримував. Після чого, 11 квітня 2025 року з`явився до суду, щоб дізнатися дату слухання справи, проте його повідомили, що 09 квітня 2025 року була прийнята постанова. Після з`ясування чому постанова була прийнята 28.03.2025, в день коли справа була перенесена, суддя суду першої інстанції повідомила, що дата постанови (28.03.2025) була вказана помилково. Постанову Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28.03.2025 та постанову Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області про виправлення описки від 21.04.2025 отримав 29.04.2025, про що розписався у справі.

Також ОСОБА_1 зазначено, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним та недопустимим доказом, оскільки під час його складання працівником поліції не було дотримано вимог закону щодо порядку складання такого. Зокрема в обох протоколах про адміністративні правопорушення працівники поліції вказують, що керував транспортним засобом Mitsubishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 , хоча доказів цього останні не надали, працівники поліції прибули на місце ДТП за 11 хвилин після ДТП та не могли бачити хто був за кермом автомобіля. На відео, яке надано працівниками поліції зафіксовано лише те, що ОСОБА_1 був біля свого автомобіля, а не сидів за кермом.

ОСОБА_1 вказує, щопояснив працівникам поліції, що не керував даним транспортним засобом, а перебував на задньому пасажирському сидінні, спілкувався з дівчиною, а за кермом був знайомий ОСОБА_2 . Після ДТП водій Руслан та дівчина, вилізли з автомобіля через люк та покинули місце ДТП, а він залишився як власник автомобіля.

В протоколах зазначено, що ОСОБА_1 роз?яснені його права та обов?язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, але із відео файлів вбачається, що вони не містять інформацію щодо оголошення прав, обов?язків, в тому числі можливість скористатися допомогою захисника. Відмітка в протоколі поліцейським зроблена, але права не роз`яснювалися.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутня інформація за допомогою якого приладу працівники поліції мали визначати стан алкогольного сп?яніння на місці зупинки, а також як видно з відеофайлів відсутня процедура демонстрації приладу за допомогою якого, пропонується пройти огляд на стан сп?яніння та не ознайомлено із його сертифікатом, в якому зазначено проведення востаннє калібрування Драгеру.

Також зазначено, що з протоколами про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ознайомився лише в суді, так як на місці ДТП протоколи працівниками поліції не складалися. Один був складений в приміщенні Кам`янець-Подільської міської лікарні. В даному протоколі ОСОБА_1 писав свої пояснення, але він був знищений працівником поліції, що чітко видно на відео, яке надали працівники поліції. Протоколи, які були надані працівниками поліції до суду не містили пояснень та в них відсутні підписи ОСОБА_1 про ознайомлення з ними, при цьому протоколи були складені без його присутності.

Крім того, працівником поліції не повідомлялося про здійснення відеофіксації події та на який саме пристрій. ОСОБА_1 також звертає увагу суду, що оскільки доказів того, що саме він керував автомобілем поліцейськими не надано, він був пасажиром, саме тому і відмовлявся пройти огляд на стан сп?яніння.

У запереченнях на апеляційну скаргу представник потерпілої сторони - Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Хмельницькій області зазначає, що постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою, винесеною з дотриманням норм КУпАП та такою, що відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Вина ОСОБА_1 y вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення і також доданими до нього матеріалами, а саме: схемою місця ДТП з доданими фотознімками.

Внаслідок даного ДТП було пошкоджено металеве бар?єрне огородження, 9 пог.м, а

саме: секція балки металевого бар?єрного огородження (СБ-1, L=4,3 пог.м) - 2 шт; компенсатор (кронштейн) - 2 шт; стійка дорожня - 3 шт; кінцевий елемент - 2 шт; стійка дорожнього знаку - 1 шт; щит дорожнього знаку 4.7 «Об?їзд перешкоди з правого боку» - 1 шт; сигнальний щит 2.3.2 «об?їзд перешкоди» - 1 шт; що розташовані на ділянці автомобільної дороги загального користування державного значення Н-03 Житомир-Чернівці км 278+145, чим було заподіяно збитки державі в особі Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Хмельницькій області, як балансоутримувачу автомобільних доріг загального користування державного значення в Хмельницькій області на суму 57931 грн 00 коп.

Факт наявних пошкоджень підтверджується в письмових поясненнях та додатках до нього, а саме: Звітом про результати огляду майна від 14.10.2024 року (Додаток №8), Актом обстеження від 07.10.2024 року (Додаток №3), Зведеним кошторисним розрахунком вартості об?єкта дорожніх робіт та послуг (Додаток №4).

Таким чином, суд правомірно дійшов висновку що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, які йому інкримінується, а тому він має нести визначену судом відповідальність за вчинене. Заперечення, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_3 не спростовують установленого факту порушення ПДР, що призвели до матеріальних збитків, завданих державі в особі Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Хмельницькій області.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримав доводи поданої апеляційної скарги, просив скасувати постанову судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 квітня 2025 року та закрити провадження у справі з наведених в апеляційній скарзі підстав.

Представник потерпілого Кравець О.С. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, представника потерпілого, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Щодо поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження.

Відповідно до вимог частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що право на судовий захист не повинно бути ілюзорним, а особа має мати реальну можливість оскаржити судове рішення.

Так, у пункті 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 4 грудня 1995 року ЄСПЛ зазначив, що для того, що б доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Зі змісту статті 289 КУпАП вбачається, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

30 квітня 2025 року особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою на постанову судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 квітня 2025 року, очевидно пропустивши встановлений законодавством строк апеляційного оскарження, при цьому просить його поновити. Поважність причин такого пропуску обґрунтовує тим, що 28 березня 2025 року справа не слухалась та була перенесена, однак повісток ні засобами телефонного, ні поштового зв`язку він не отримував. Після чого, 11 квітня 2025 року з`явився до суду, щоб дізнатися дату слухання справи, проте його повідомили, що 09 квітня 2025 року була прийнята постанова. Після з`ясування чому постанова була прийнята 28.03.2025, в день коли справа була перенесена, суддя суду першої інстанції повідомила, що дата постанови (28.03.2025) була вказана помилково. Постанову Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28.03.2025 та постанову Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області про виправлення описки від 21.04.2025 він отримав 29.04.2025, про що розписався у справі (а/с 140).

З матеріалів справи вбачається, що особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні 09 квітня 2025 року, коли згідно постанови судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 квітня 2025 року, було розглянуто справу, присутній не був, матеріали справи не містять підтвердження про його повідомлення про дату та час розгляду справи 09.04.2025.

Апеляційний суд визнає наведені вище обставини поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження та, враховуючи, що судовий розгляд було проведено у відсутності ОСОБА_1 , з метою ефективного та належного забезпечення права особи на доступ до правосуддя, необхідно поновити апелянту строк апеляційного оскарження постанови судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 квітня 2025 року.

Щодо оскарження постанови по суті.

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 оскаржує факт керування ним транспортним засобом 06 жовтня 2024 року, як це зазначено у протоколах про адміністративні правопорушення серії ААД №979322 від 06 жовтня 2024 року за ч.1 ст. 130 КУпАП та серії ААД №979321 від 06 жовтня 2024 року за ст. 124 КУпАП, посилаючись на те що наявний у справі відеозапис та покази свідка не підтверджують факту керування ним транспортним засобом.

Згідно ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Склад правопорушення включає в себе наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Наведене дає підстави стверджувати, що у ході розгляду справи про адміністративне правопорушення, для кваліфікації діяння за ст.130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно встановити та довести факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак сп`яніння, пропозиція/вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.

Як зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з наступними змінами, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Зміст постанови судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 квітня 2025 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130, статтею 124 КУпАП, відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 283-284 КУпАП, справу суддею розглянуто відповідно до вимог ст. 280 КУпАП.

В ході судового розгляду встановлено, що 06.10.2024 о 01.50 год. в м. Кам`янець-Подільський по проспекту Грушевського, 2 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Mitsubishi Pajero д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, при цьому порушив вимоги пунктів 12.1, 2.3б Правил дорожнього руху, не дотримався безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на дорожнє огородження, що належить Службі відновлення та розвитку інфраструктури в Хмельницькій області, внаслідок чого автомобіль допустив перекидання на правий бік. Внаслідок ДТП автомобіль та дорожнє огородження отримали механічні ушкодження, водій отримав подряпини. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі на вимогу поліцейського відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №979321 від 06.10.2024 (а/с 21), а також доданими матеріалами, а саме: схемою місця ДТП з доданими фотознімками (а/с 22, 26-29), письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 (а/с 7), відеозаписами, на яких зафіксовано момент ДТП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №979322 від 06.10.2024, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП (а/с 1); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «Кам`янець-Подільська міська лікарня» з відміткою про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду (а/с 8); відеозаписами, на яких зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на вимогу поліцейського.

Протоколи про адміністративне правопорушення складено уповноваженою особою відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З наявних в матеріалах справи відеозаписів вбачається, як водій під час керування автомобілем Mitsubishi Pajero, номерний знак НОМЕР_3 , не дотримавшись безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на дорожнє огородження.

Апеляційний суд погоджується із твердженням особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності про те, що працівники поліції не могли бачити, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля Mitsubishi Pajero, однак факт керування ним автомобілем підтверджується письмовими показами свідка ОСОБА_4 .

Зокрема, у письмових поясненнях свідок ОСОБА_4 зазначив, що бачив як водій автомобіля, пізніше виявилось, Mitsubishi Pajero, номерний знак НОМЕР_3 , рухався у зустрічному напрямку, не впорався з керуванням та допустив наїзд на відбійник, внаслідок чого автомобіль перекинуло на лівий бік. Після того, як свідок ОСОБА_4 підійшов ближче побачив, як ОСОБА_1 вилазив з автомобіля з водійського місця.

Такі пояснення свідка підтверджуються також наявним у справі відеозаписом, з якого вбачається, що свідок поліцейському показує, що окрім ОСОБА_1 , який вилазив з автомобіля, більше нікого поряд з автомобілем не бачив.

Відеозаписами зафіксовані реальні події, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити дійсні обставини справи, які прямо вказують на ОСОБА_1 , як на правопорушника, який керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, з відеозапису та пояснень свідка вбачається, що за кермом транспортного засобу був ОСОБА_1 , а не інша особа, а також вбачається, що будь-які інші особи не перебували в автомобілі або поряд з ним, тому твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі стосовно відсутності доказів на підтвердження факту керування ним транспортним засобом, наголошення на тому, що автомобілем керував ОСОБА_2 є неспроможними та спростованими у ході судового розгляду наданими доказами, а саме відеозаписами, доданими до протоколу та поясненнями свідка ОСОБА_4 .

Відсутність відеозапису з фіксуванням руху транспортного засобу та перебуванням у той час за кермом ОСОБА_1 , на ряду з переважаючою сукупністю зібраних доказів, зазначених вище, не спростовує факту керування ним транспортним засобом.

Крім того, в ході апеляційного розгляду сам ОСОБА_1 показав, що після ДТП виліз через водійські двері, побачив, що багажник відчинений. Разом з тим показав, що за кермом був ОСОБА_5 , який був його працівником, після ДТП він зник, а на теперішній час він помер. Анкетні дані дівчини, з якою він сидів на задньому сидінні він не може надати, оскільки її чоловік працює в правоохоронних органах.

Таким чином, ОСОБА_1 не надав суду доказів на спростування висновків суду про керування ним належним йому транспортним засобом, при цьому його покази щодо події, а саме, що за кермом була інша особа, а він з дівчиною перебував на задньому сидінні, тоді як після ДТП він виліз із автомобіля саме через водійські двері, багажник був відчинений та водія та дівчини вже не було в машині, є неспроможними.

Твердження ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутня інформація за допомогою якого приладу працівники поліції мали проводити огляд на стан сп`яніння, працівниками поліції не було продемонстровано технічного пристрою Drager для його застосування, а також сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки Drager, не заслуговують на увагу, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону, крім того, спростовуються матеріалами справи.

Згідно з відеозаписами, працівники поліції діставали технічний пристрій Drager, надавали ОСОБА_6 спеціальний мундштук для перевірки цілісності його упакування. Крім того, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці ДТП, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки Drager у працівників поліції не вимагав, а тому у працівників поліції не було необхідності надавати відповідні документи ОСОБА_1 , тоді як згідно Інструкції № 1452/735 поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки перед проведенням огляду на стан сп`яніння, у даному випадку ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №979322 від 06.10.2024 зафіксовано, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 було запропоновано пройти за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 ARHJ0310 (а/с 1).

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 працівниками поліції не було повідомлено про здійснення відеофіксації, а також відсутність доказів про роз`яснення останньому його прав та обов`язків, то такі доводи не можуть бути підставами для скасування постанови судді і закриття провадження у справі, оскільки не спростовують висновків про вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130, статтею 124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 брав участь у судовому засіданні суду першої інстанції, на якому йому суддею було роз`яснено його права та обов`язки, а також останній користувався послугами професійного адвоката, що підтверджується Договором про надання правничої допомоги №98-24 від 14.10.2024 (а/с 40), а тому його право на захист порушено не було.

Також апеляційний суд звертає увагу, згідно протоколів серії ААД №979322 від 06 жовтня 2024 року за ч.1 ст. 130 КУпАП та серії ААД №979321 від 06 жовтня 2024 року за ст. 124 КУпАП, ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, а також зазначено про здійснення відеофіксації на нагрудні відео реєстратори №477997 та №476378.

Отже, треба зазначити, що під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом не наведено переконливих відомостей, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо його винуватості у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень.

Згідно зі статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

В контексті принципу доведення вини поза розумним сумнівом акцентується увага на тому, що показання свідків, письмові докази, не можуть оцінюватись відокремлено один від одного. Навіть якщо один із доказів не повною мірою підтверджує вину особи у вчиненні правопорушення, аналіз цього доказу у взаємозв`язку із іншими доказами може свідчити про доведеність такої вини.

Отже, доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності не надано, не встановлено їх і при апеляційному перегляді постанови судді.

Незважаючи на невизнання своєї виниОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень, суддя суду першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених положень закону та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130, статтею 124 КУпАП, закривши провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення та визначив вид стягнення у межах частини 1 статті 130 КУпАП та у межах передбаченого статтею 38 КУпАП строку.

З урахуванням наведеного, доходжу висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 квітня 2025 року, оскільки відсутні підстави для скасування постанови судді та закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, апеляційні доводи є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 289, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 квітня 2025 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 квітня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 та частиною 1 статті 130 КУпАП та закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення; за ч.1 ст. 130 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя