Справа № 441/594/25 Головуючий у 1 інстанції: Малахова-Онуфер А. М.
Провадження № 33/811/628/25 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

з участю захисника адвоката Шпунта М.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника-адвоката Шпунта М.Б. на постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 08 квітня 2025 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Городоцького районного суду Львівської області від 08 квітня 2025 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 21.03.2025 року о 17:45 год на 5 км + 300 м об`їзної дороги м. Городок Львівської області керував транспортним засобом Mitsubishi Outlander, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст.130 КУпАП.

На постанову судді захисник Шпунт М.Б. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник звертає увагу, що з відеозапису з нагрудних камер поліцейських не вбачається, що поліцейські пропонували ОСОБА_1 пройти огляд саме на стан алкогольного сп`яніння, а вказали лише, що будуть пропонувати пройти на приладі Драгер, а після відмови водія пройти медичний заклад.

Апелянт вважає, що оскільки не було конкретної вимоги пройти огляд пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи у медичному закладі, то таке виключає факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зауважує, що з відеоматеріалу не вбачається, що у момент вказаної судом відмови, працівниками поліції складалося направлення на огляд водія у медичному закладі. Окрім цього таке направлення не вручалося ОСОБА_1 .

Звертає увагу на розбіжності щодо ознак алкогольного сп`яніння, зазначених у протоколі та у направленні, як і розбіжності у постанові та протоколі щодо часу керування ОСОБА_1 т/з: 17:45:24 год. та 17:45.00 год.

Вважає, що оскільки протокол складено щодо факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не керування у стані алкогольного сп`яніння, то акто огляду, направлення та розписка про зобов`язання не керувати т/з не можуть слугувати підтвердженням обставин, що входять до предмету доказування.

На думку захисника, суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги доводи сторони захисту про те, що відеофіксація події не є безперервною та не відображає усіх відомостей про вчинення правопорушення.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився, про поважні причини неприбуття суду не повідомив.

Захисника адвокат Шпунт М.Б. не заперечував проти розгляду справи без участі ОСОБА_1 .

З огляду на вимоги ч. 6 ст. 294 КУпАП, враховуючи відсутність клопотання про відкладення судового засідання, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає за можливе провести апеляційний розгляд у відсутності учасника, що не з`явився.

Заслухавши пояснення захисника-адвоката Шпунта М.Б., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення від 21.03.2025 року серії ЕПР1 № 277793 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 3);

постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4322609 від 21.03.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с.3);

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у звязку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук) було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою Alcotest Drager на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 від огляду відмовився, у чому розписався (а.с. 4);

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21.03.2025 відповідно до якого ОСОБА_1 направлений до Городоцької РЛ. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився (а.с. 5);

розпискою від 21.03.2025, відповідно до якою ОСОБА_1 зобов`язується не сідати за кермо автомобіля до повного витверезіння (а.с.6);

відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, на якому зафіксовано як на вимогу поліцейського про проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alkotest чи у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився (а.с. 7,8).

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

При цьому відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_2 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд не бере до уваги як безпідставні твердження апелянта про те, що поліцейські не повідомили ОСОБА_1 , що він має пройти огляд саме на стан алкогольного сп`яніння, що виключає факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного спяніння, оскільки з долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що поліцейській повідомили ОСОБА_1 виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та запропонували останньому пройти огляд за допомогою алкотестера Drager або у медичному закладі, на що останній категорично відмовився. Працівниками поліції було роз`яснено водію наслідки відмови та що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на що ОСОБА_1 відповів: «Та добре».

При цьому жодних зауважень щодо того, що він не розуміє, який саме огляд він має пройти, ОСОБА_1 не висловлював.

Також суд не погоджується з доводами апеляційної скарги про неналежність та недопустимість відеозапису. Той факт, що долучене до матеріалів справи відео з нагрудних камер працівників поліції не є безперервним, не може бути підставою для скасування постанови, оскільки на такому чітко зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

Апеляційний суд погоджується з висновком судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.

На думку апеляційного суду, викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та є безальтернативним.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Шпунта Мар`яна Богдановича залишити без задоволення.

Постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 08 квітня 2025 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Альберт БЕЛЕНА