Справа № 303/3780/25
3-зв/303/8/25
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Носов В.В., розглянувши заяву про самовідвід судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Котубея Івана Івановича,

в с т а н о в и в :

До Мукачівського міськрайонного суду 22.05.2025 надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП (головуючим визначено суддю Котубея І.І.).

22.05.2025 суддею Котубей І.І. подано заяву про самовідвід від участі в розгляді даної справи, мотивований тим, що протокол складено лейтенантом поліції Котубей Р.Я., який являється його племінником сином рідного брата ОСОБА_2 .

В судове засідання суддя Котубей І.І. не з`явився, додаткових пояснень не надав.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.

Вивчивши заяву про самовідвід судді Котубея І.І., оглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення та не містить спеціальних норм, що передбачають можливість заявити самовідвід і відповідно не передбачають порядку розгляду заяви про відвід.

Згідно роз`яснення Ради суддів України, викладеного у рішенні №34 від 8 червня 2017 року, при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

З урахуванням викладеного, питання самовідводу судді щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішується суддею за аналогією з нормами КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ч. 1 ст. 80 КПК України, при наявності обставин, передбачених ст. ст. 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст.75КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року у справі «Веттштайн проти Швейцарії» тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Враховуючи те, що суддя Котубей І.І. є рідним дядьком особи якою було складено протокол про адміністративне правопорушення, з метою уникнення сумнівів у об`єктивності, неупередженості судді в результаті розгляду даної справи, приходжу до висновку про необхідність задоволення заяви Котубея І.І. про самовідвід.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 245, 246, 252, 283 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Заяву судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Котубея Івана Івановича про самовідвід - задовольнити.

Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП, передати до канцелярії суду для визначення автоматизованою системою документообігу суду судді для розгляду справи про адміністративне правопорушення, в порядку ст. 35 КПК України.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Носов