КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., за участю захисника Боруха С.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Боруха Сергія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 25 листопада 2024 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 25 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тісячи) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) рік без оплатного вилучення транспортного засобу.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 19.05.2024 о 19 год. 50 хв. по вул. Каштанова у м. Кагарлик керувала транспортним засобом «Шкода Фабія», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку відмовилася, тобто порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 25 листопада 2024 року, захисник Борух С.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 25 листопада 2024 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт наполягає, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема, ОСОБА_1 була згода пройти огляд на ста алкогольного сп`яніння у присутності ВСП, однак працівниками поліції даний факт проігноровано, що на переконання апелянта, є підставою для визнання огляду недійсним.

Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду як такий, що пропущений з поважних причин, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 не була повідомлена належним чином про дату та час судових засідань; в адміністративних матеріалах міститься некоректна інформація щодо місця реєстрації ОСОБА_1 ; крім того, вона є військовослужбовцем, отримала поранення та тривалий час перебувала на лікуванні; про існування оскаржуваної постанови дізналася після отримання листа з виконавчої служби.

Розглянувши клопотання захисника Боруха С.В. в інтересах ОСОБА_1 , з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити йому строк на апеляційне оскарження як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки в адміністративних матеріалах відсутні дані на спростування версії сторони захисту.

У судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 , повідомлена належним чином про дату та час судового засідання, не з`явилася; його захисник подав заяву, узгоджену із ОСОБА_1 , про проведення судового засідання за відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Боруха С.В., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, зібрані в адміністративних матеріалах, перевіривши доводи апеляційної скарги, на переконання суду апеляційної інстанції, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

В рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підлягає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД за № 680251 від 19.05.2024, ОСОБА_1 19.05.2024 о 19 год. 50 хв.по вул. Каштанова у м. Кагарлик керувала транспортним засобом «Шкода Фабія», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку відмовилася, тобто порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і порушень при його складанні, що стали би підставою для скасування постанови суду, не встановлено.

Обставини, викладені у протоколі, узгоджуються із наявними в адміністративних матеріалах доказами: відеозаписом з нагрудної бодікамери з якого убачається, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 бажала пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки на відеозаписі зафіксовано достатній обсяг інформації щодо фактичних обставин події, що є беззаперечним доказом на підтвердження порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, зокрема відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці за допомогою технічного приладу «Драгер», так і у лікаря-нарколога у закладі охорони здоров`я; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема різкий запах алкоголю з порожнини рота, неадекватна поведінка. Отже, доведеність винності ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, знайшли своє підтвердження дослідженими доказами, яким суд дав оцінку у розумінні ст. 252 КУпАП за критерієм «поза розумним сумнівом»

Також в адміністративних матеріалах, серед іншого, міститься копія постанови (завірена копія постанови Макарівського районного суду Київської області від 22 лютого 2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП), що підтверджує наявність кваліфікуючої ознаки ч. 2 ст. 130 КУпАП - «протягом року».

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не відмовлялася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, - є неспроможними.

Так, із відеозапису вбачається, що поведінка ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу очевидно була спрямована на ухилення від проходження нею огляду на стан алкогольного сп`яніння під необґрунтованим приводом, який не узгоджується із положеннями чинного законодавства, якими регламентується порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; законні вимоги поліцейських ОСОБА_1 ігнорувала, тобто фактичні обставини, зафіксовані на відео, дають підстави стверджувати, що мала місце «пасивна відмова» (особа формально не відмовляється, але вживає заходів, спрямованих на фактичне уникнення від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому Законом порядку).

Досліджені апеляційним судом докази є належними та допустимими доказами у розумінні ст. 252 КУпАП та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Отже, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, дав оцінку кожному доказу із наведенням відповідних мотивів та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, належним чином вмотивувавши своє рішення.

Обґрунтованих доводів, які стали би безумовними підставами для закриття провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено таких порушень, що унеможливили би прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання захисника Боруха Сергія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити, строк на апеляційне оскарження поновити.

Апеляційну скаргу захисника Боруха Сергія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 25 листопада 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.М. Сітайло

Справа № 33/824/1760/2025 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Іванюта Т.Є.

Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.