ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/1528/25

провадження № 3/0285/936/25

27 травня 2025 року м. Звягель

Суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області Літвин О. О., при секретарі судового засідання Клечковський М. М.,

з участю:

особи, відносно якої складено протокол, ОСОБА_1 ,

поліцейського Левчука Я. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов

від Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

громадянина України, уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 ,

працює сторожем в Киянській школі,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 10.03.2025 о 20:24 год в с Киянка Звягельського району Житомирської області керував транспортним засобом Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер та в найближчому лікувальному закладі відмовився.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину категорично не визнав, пояснив, що в день, зазначений у протоколі, допомагав знайомим рубати дрова та трохи випив. Ввечері на автобусній зупинці знайомі друзі зупинили автомобіль Volkswagen Golf, який проїжджав повз, та попросили водія підвезти його додому.

Коли їхав у салоні автомобіля на пасажирському сидінні, то побачив, що водій (молодого віку) перевищує швидкість. На запитання, чому так швидко їде, водій, якого вперше бачив і з яким ніколи раніше не зустрічався, повідомив, що його переслідують працівники ТЦК. Не бачив, щоб позаду їхало службове поліцейське авто.

Через деякий час водій різко зупинився і вибіг з салону, де зник у невідомому напрямку в кущах. Відразу під`їхали працівники поліції та почали «чіплятись» до нього, як до водія транспортного засобу, вимагали пройти огляд на стан сп`яніння, при цьому наполягали на тому, що саме він був за кермом.

Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, оскільки не керував у той день транспортним засобом.

Поліцейський, який складав адміністративні матеріали, ОСОБА_2 повідомив суду, що він разом з іншим працівником в день, зазначений у протоколі, приїхав за викликом до с. Кікова Звягельського району, який надійшов на 102, де з магазину побачили, як від`їжджає Volkswagen, який при повороті не ввімкнув показник повороту, у звязку з чим поїхали за ним, подавали звукові та світлові сигнали про зупинку, переслідували вказаний транспотний засіб дкекілька кілометрів. Зупинився автомобіль вже в с.Киянка, з пасажирського сидіння біля водія якого вийшов ОСОБА_3 , інших осіб поруч не було. Після встановлення всіх обставин події, оформив адміністративні матеріали відносно нього.

Зазначив, що невідома особа подзвонила до поліції і повідомила, що водій Volkswagen перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши пояснення присутніх учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, приходжу наступного висновку.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання доказів п.1 ст.247 КУпАП України.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху України (далі ПДР), згідно з п.1.9 яких особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.5 ПДР покладено на водіїв обов`язок на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відтак, відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі формує собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У відповідності до змісту ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків, або в закладі охорони здоров`я.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного... сп`яніння...(спільний наказ МОЗ та МВС №1452/735 від 09.11.2015) визначено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан такого сп`яніння та оформлення результатів такого огляду. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме:

даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №268048 від 10.03.2025;

направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння та актом огляду, відповідно до яких огляд ОСОБА_1 в лікарні не проводився в зв`язку з відмовою останнього;

даними диску з відеозаписом з фіксацією на ньому відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Аналізуючи останній, безсумнівно є всі підстави вважати, що пояснення сторони захисту щодо не керування ОСОБА_1 транспортним засобом в день, час та місці, зазначені у протоколі, суперечать дійсним обставинам справи. Так, відео розпочинається з того, що працівниками поліції переслідується автомобіль, з якого після зупинки, зі сторони пасажирського сидіння, виходить ОСОБА_1 . Момент самої зупинки автомобіля не зафіксований, оскільки транспортний засіб звернув у сторону та у зв`язку з цим зник з камер відеореєстратора службового автомобіля на 9 секунді, після чого вже з салону зупиненого автомобіля вийшов ОСОБА_1 . При цьому жодна інша особа автомобіль не покидала та поруч не знаходилась ні всередині салону, ні зовні. На запитання поліцейських, які ставились ОСОБА_1 впродовж всього часу оформлення матеріалів, він не заперечував факту вживання алкогольних напоїв, в руках тримав пляшку з алкогольним напоєм. Ключі від автомобіля весь час знаходились в нього в кишені, про що він сам повідомив працівників поліції. При цьому, вів себе зухвало, казав, що зателефонує «знайомим», намагався домовитись про вирішення ситуації «по доброму». Про наявність будь-яких свідків та відомості про водія не повідомляв, за запитання поліцейського відповів, що перебував в автомобілі один, нікого іншого з ним не було /28 сек відео №1/. В подальшому повідомив, що зупинив автомобіль та попросив його підвезти незнайомого йому водія. Автомобіль йому не належить, де водій повідомити не зміг.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечив того факту, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці, так і в лікарні, пояснюючи це тим, що він не керував транспортним засобом. Разом з тим, слід зауважити, що він ознайомився зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення без будь-яких зауважень щодо можливих неправомірних дії працівників поліції, підписав протокол, вказавши в ньому, що пояснення будуть надані в судовому засіданні, тобто не скористався своїм правом висловити відповідне заперечення.

Його доводи відносно того, що він не керував транспортним засобом, спростовуються окрім вище перерахованих доказів, також копією постанови поліцейського серії ББА №645532 від 10.03.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП.

Так, на нього було накладено стягнення у вигляді штрафу за керування транспортним засобом Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 , за обставин, що інкримінуються йому в даній справі, з порушенням п.п.9.2, 2.4 ПДД.

Зібрані у справі докази в їх сукупності свідчать про те, що протягом усього часу поліцейські звертались до ОСОБА_1 саме як до водія транспортного засобу.

Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки вони отримані у передбачений законом спосіб, уповноваженими особами, є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.

Як вбачається з матеріалів справи, працівник поліції мав усі підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ситуація, що мала місце на той момент, та певні ознаки і поведінка самого ОСОБА_1 , свідчили, що він може перебувати в стані сп`яніння під час керування транспортним засобом.

Порушень поліцейським принципів правомірної адміністративної поведінки під час складання адміністративного протоколу встановлено не було.

В підсилення своєї правової позиції, слід звернути увагу на практику Європейського Суду з прав людини, який у своєму рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» наголошував, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки водіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Позиція ОСОБА_1 щодо невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення розцінюється, як спосіб захисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Оцінюючи надані докази, приходжу висновку, що ОСОБА_1 вчинив порушення на транспорті, та його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП. За таких обставин, його слід визнати винним у вчиненні вищезазначеного правопорушення.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановлено.

Адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 , за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння або з його ознаками, створює загрозу життю та здоров`ю, як собі, так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху, а тому відсутні підстави для незастосування щодо нього адміністративного стягнення.

Особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових порушень. Виходячи з цієї мети, а також принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення беру до уваги характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії підвищеної суспільної небезпечності; всі обставини справи в їх сукупності; особу ОСОБА_1 та вважаю, що до нього слід застосувати безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде необхідним для його виправлення, достатнім для виконання завдань КУпАП та можливим недопущенням продовження вчинення правопорушень або настання більш тяжких наслідків.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

З винної особи також належить стягнути судовий збір відповідно до ст.401 КУпАП.

Керуючись статтями 33-35, 38, 40-1, 130, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Роз`яснити, що штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави605,60грн судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги на неї через Звягельський міськрайонний суд до Житомирського апеляційного суду протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя О. О. Літвин