Провадження № 3/127/3302/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 рокум. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Тишківський С.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

14.05.2025 року о 02:40 у м. Вінниця, вул. Максима Шимка, 4, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом, а саме електросамокатом Vevi (без д.н.з.) в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу Алкотестер Драгер 7510 ARMF 0297, результат огляду позитивний 1,35 проміле. Дана подія фіксувалась на безперервні портативні відеореєстратори 472974, 470740, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Крім того, суд враховує, що про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, шляхом SMS-повідомлення.

Відомості про неможливість з`явитись у судове засідання з поважних причин суду надані не були. Тому право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на справедливий суд, яке гарантоване ст. 6 Конвенції, є забезпеченим, проте означеним правом особа не скористалась.

Тому суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини у справі (далі ЄСПЛ) «Пономарьов проти України», сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, у постанові від 28.10.2021 (справа № 11-250сап21) Верховний Суд (далі ВС) зауважив, що частиною другою статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) визначено, що участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за статтею 130 КпАП, не є обов`язковою.

В зв`язку з цим суд вважає за доцільне здійснити судовий розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Наявність складу адміністративного правопорушення та вина ОСОБА_1 , у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується матеріалами наявними у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 329817 від 14.05.2025 року, який підписано ОСОБА_1 ; безперервним відеозаписом з портативних відеореєстраторів № 472974 та № 470740; рапортом поліцейського УПП у Вінницькій області від 14.05.2025 року; актом огляду з приладу «Drager Alcotest 7510» від 14.05.2025 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат 1,35 проміле, який містить підпис ОСОБА_1 ..

Також, згідно з рапортом працівника поліції Олександра Сандрацького встановлено, що під час несення служби 14.05.2025 року о 02:40 год спільно з поліцейським ОСОБА_2 було зупинено транспортний засіб, а саме електросамокат VEVI VV30123 (без д.н.з.) під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, результат позитивний 1,35 проміле. В подальшому на громадянина було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Транспортний засіб залишено на місці зупинки без порушень ПДР.

З відеозаписів, долучених до протоколу чітко вбачається: факт керування водія ОСОБА_1 електросамокатом; факт, що під час спілкування, працівниками поліції у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння.

Крім того, із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, повідомляє працівникам поліції, що вживав дві години тому.

Наявні в матеріалах справи докази в сукупності узгоджуються між собою, жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному законом порядку, в сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і встановлений судом перебіг досліджуваної події відповідає змісту відео, яке міститься на технічному носієві з відеозаписом і знаходиться в матеріалах справи.

ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності, оскільки досяг віку, з якого настає адміністративна відповідальність, відомості про його неосудність відсутні.

Згідно з ч. 2 ст. 30 КУпАП, позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Відповідно до довідки інспектора поліції ВАП: ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував, тобто право керування транспортним засобом йому не надавалось.

Відтак, неможливо позбавити громадянина права керування транспортними засобами, яке йому не надавалось, позбавити права «на майбутнє», що суперечило б положенням ч. 2 ст. 30 КУпАП.

Вказана позиція суду узгоджується з п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», згідно якої, позбавлення права керувати транспортними засобами не можна застосовувати до винної особи, яка взагалі такого права не мала, а також з висновком, викладеним у Постанові Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 708/40/18 (провадження № 51-7569 км 18).

Враховуючи положення ст. 33 КУпАП при вирішенні питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нею, а також іншими особами нових правопорушень, суд враховує: характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної шкідливості, особу порушника, ступінь її вини. А тому суд вважає за доцільне задля досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної у статті 23 КУпАП, застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі, визначеному в межах санкції статті.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 на користь держави Україна підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 605 грн 60 коп., сплата якого передбачена п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, статтями 7, 9-12, 23, 30, 33-35, 40-1, 221, 245, 251, 252, 276, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: