Провадження №3-в/748/10/25
Єдиний унікальний № 748/1361/25
П О С Т А Н О В А

02 червня 2025 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді Майбороди С.М.,

за участю секретаря Пасько К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 травня 2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 травня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

28 травня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить розстрочити сплату штрафу певними частинами, накладеного на нього постановою суду по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП у зв`язку з тим, що отримує невелику пенсію, має на утриманні неповнолітню дитину.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, в заяві просив розгляд справи проводити без його участі.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 травня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Відповідно до ст. 298 КУпАП постанова про накладання адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 статті 12 Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Нормами частини 2 статті 12 Законом України «Про виконавче провадження» встановлено, що строки зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Частиною 1 статті 33 Законом України «Про виконавче провадження» передбачене право особи за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Зі змісту вказаної норми слідує, що підставою вирішення судом питання про відстрочку або розстрочку виконання є наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно статті 304 КУпАП, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Верховний Суд у своїй постанові від 21.02.2019 справа № 2-54/08 при розгляді питання про відстрочення виконання судового рішення вказав, що відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю.

При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Отже, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

У кожному конкретному випадку особа повинна довести, як ті чи інші обставини впливають на неможливість виплати штрафу одним платежем.

Обґрунтовуючи заяву про надання відстрочки в оплаті штрафу ОСОБА_1 зазначає, що має скрутне матеріальне становище, при цьому доказів, які б підтверджували вказані обставини, та взагалі будь-яких доказів щодо його майнового стану та відсутності можливості сплатити штраф, суду не надано, з тексту самої заяви не вбачається, яке саме майнове становище заявника, а незадовільний майновий стан не є підставою для відстрочки виконання рішення суду та встановлення запропонованого ними порядку його виконання. Суд не може приймати відповідне рішення виходячи лише зі слів особи. Той факт, що на утриманні ОСОБА_1 перебуває неповнолітня дитина судом до уваги не береться, оскільки на даний час в судовому порядку вирішується питання про позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини. Таким чином, доказів, які б підтверджували обставини, що ускладнюють чи унеможливлюють виконання рішення суду в частині сплати штрафу заявником суду не надано.

Отже, на підставі викладеного, вважаю за необхідне відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про відстрочку виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 301, 304, 307 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про розстрочку виконання постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 травня 2025 року.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.М.Майборода