Справа 688/3425/22
№ 3-в/688/3/25
УХВАЛА
30 травня 2025 року м. Шепетівка
Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Стаднічук Н. Л., розглянувши клопотання начальника Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області А. Чубенка про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення,
29 травня 2025 року Шепетівське РУП ГУНП в Хмельницькій області подало до суду клопотання про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту у зв`язку із закінченням строку давності виконання постанови.
В обґрунтування клопотання зазначив, що на виконанні Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області перебуває постанова Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 20.12.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 5 статті 126, частиною 2 статті 130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді 10 діб адміністративного арешту. Останній неодноразово перевірявся за місцем проживання працівниками поліції ВРПП та ДОП, однак за місцем проживання він відсутній, місцезнаходження його на теперішній час невідоме. Вважають, що він виїхав за межі України. Давність виконання кримінального покарання у виді арешту становить 2 року, тому вважають, що за аналогією її можна застосувати і до адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту. У зв`язку з закінченням строків давності просять звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання у виді адміністративного арешту.
Розглянувши клопотання, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Положеннями статті 298 КУпАП передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.
Згідно з частиною 1 статті 300 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до частини 2 статті 300 КУпАП орган Національної поліції забезпечує виконання постанови про адміністративний арешт у порядку, встановленому законами України.
За змістом ста 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Відповідно до положень статті 327 КУпАП осіб, підданих адміністративному арешту, тримають під вартою в місцях, що їх визначають органи Національної поліції. Відбування адміністративного арешту провадиться за правилами, встановленими законами України.
Відповідно до статті 326 КУпАП, постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про застосування адміністративного арешту та арешту з утриманням на гауптвахті виконується негайно після її винесення.
Порядок виконання постанов про накладення адміністративних стягнень, передбачений розділом V КУпАП.
Зокрема, під час виконання постанови про накладення адміністративного стягнення орган (посадова особа), який виніс постанову мають право за наявності правових підстав відстрочити виконання постанови про накладення адміністративного стягнення (стаття 301), припинити виконання постанови про накладення адміністративного стягнення (стаття 302), застосувати давність виконання постанови про накладення адміністративного стягнення (стаття 303).
Водночас норми КУпАП не передбачають звільнення особи від відбування адміністративного стягнення, накладеного постановою суду, своєчасно зверненої до виконання, в зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення.
Конституційний Суд України в рішенні від 11.10.2011 у справі № 10-рп/2011, аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Відтак, норми КПК України можуть бути застосовані до провадження у справі про адміністративне правопорушення за аналогією, якщо нормами КУпАП не врегульовано процесуальні правовідносини.
Відповідно до статті 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого,ніж обмеження волі; 2) три роки-у разі засудження до покарання у виді обмеження волі; 3) п`ять років -у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин,а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин; 4) десять років-у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин; 5) п`ятнадцять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років за особливо тяжкий злочин. Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.
Однак частиною 3 статті 80 КК України передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.
Із клопотання слідує, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання накладеного на нього стягнення, оскільки, будучи повідомленим про винесення щодо нього постанови про накладення адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту, він покинув місце постійного проживання.
За таких обставин, підстав для звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді 10 діб арешту немає.
Керуючись статтями 304, 305 КУпАП, суддя
В задоволенні клопотання начальника Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області А. Чубенка про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Су ддя Н. Л. Стаднічук