ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/244/25 Справа № 693/280/25 Категорія: ст. 173 КУпАП Головуючий у І інстанції Защитинська Т. І. Доповідач в апеляційній інстанції Белах А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2025 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Белах А.В., за участю законного представника неповнолітньої ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , особи яка притягається до адмінвідповідальності неповнолітньої ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції), неповнолітньої потерпілої ОСОБА_3 та її законного представника ОСОБА_4 , представника неповнолітньої потерпілої адвоката Чередніченко І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 на постанову Жашківського райсуду Черкаської обл. від 6.03.2025 р., якою

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.

Нестерівка Маньківської ТГ Умансь кого р-ну

Черкаської обл., громадянку України, учениці

11 класу Соколівського ліцею, проживає

АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адмінвідповідальності за ст. 173 КУпАП та до неї застосовано захід впливу, передбачений ст. 241 КУпАП, у виді попередження, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови суду, 11.02.2025 р. о 15:00 год. в с. Соколівка по вул. Шкільна, 10 в приміщенні Соколівського ліцею ОСОБА_1 в гардеробі узяла пальто ОСОБА_3 та витерла ним стіну, чим пошкодила пальто, та скоїла адмінправопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції законна представниця неповнолітньої потерпілої ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду, ухвалити нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адмінправопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП та застосувати до неповнолітньої захід впливу, передбачений ст. 301 КУпАП у виді громадських робіт.

Клопотання про поновлення пропущеного строку обґрунтовує тим, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся без участі потерпілих, будь-яких повідомлень про дату, час та місце розгляд справи потерпілим не направлялося, копію постанови судом також не направлено, зазначену копію отримала при особистому зверненні до суду.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд не з`ясував всіх фактичних обставин справи, ухвалив рішення з порушенням вимог процесуального закону.

До суду для надання пояснень потерпілі та свідки не викликалися.

Зазначає, що 11.02.2025 р. о 15:00 ОСОБА_1 вийшла з класу під час уроку та умисно пошкодила пальто ОСОБА_3 , витерши ним нерівну стіну, внаслідок чого пальто було забруднене та порване, чим потерпілій спричинено майнову шкоду. Потерпіла була позбавлена можливості користуватися пальтом.

Законна представниця потерпілої ОСОБА_4 пропонувала законному представнику ОСОБА_2 відшкодувати завдану майнову шкоду, на що отримала відмову в грубій формі та погрози.

Звертає увагу суду, що на адресу неповнолітньої ОСОБА_3 неодноразово надходили погрози від ОСОБА_1 , остання словесно виражала особисту неприязнь, здійснювала наклепи, підбурювала однокласників не дружити з ОСОБА_3 , у останньої пропав інтерес до відвідування школи, вона нервувала, не могла знайти однодумців, однолітки не спілкувалися з нею, але багато читала та не затримувалася після навчання.

Також, суду першої інстанції невідомо було про те, що саме ОСОБА_1 восени 2024 р. підбурювала дітей на завдання шкоди ОСОБА_3 , які з метою самоствердження пошкодили велосипед в результаті чого останній була спричинена матеріальна та моральна шкода. ОСОБА_1 втягувала інших неповнолітніх до вчинення правопорушення.

Крім того зауважує, що протокол про адмінправопорушення не відповідає вимогам ст. 254, 256 КУпАП та складено через десять днів після його вчинення.

Звернення представниці потерпілої до Національної поліції було у зв`язку з вчиненням ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 булінгу (цькування), однак працівники поліції позицію потерпілої сторони не врахували. Свідки не опитані, опитаний лише як свідок директор ліцею.

Крім того, зауважує, що адмінвідповідальності підлягають особи, що досягли 16-річного віку, оскільки вважається, що саме з цього віку молоді люди здатні усвідомлювати, що таке адмінправопорушення, розуміти неприпустимості його вчинення, нести за вчинення особисту відповідальність. Вважає, що ОСОБА_1 умисно вчинила адмінправопорушення у віці 16 років, тобто будучи неповнолітньою, вона усвідомлювала значення своїх дій, їх наслідки, повідомляла про хід своїх дій інших однокласників, яких увесь час намовляла проти ОСОБА_3 .

Судом неналежним чином було проаналізовано та враховано характеристику ОСОБА_1 , не враховано також того, що остання схильна до порушень дисципліни, вживає нецензурну лексику в громадських місцях, зневажливо ставиться до оточуючих, тощо.

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адмінправопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Згідно матеріалів справи потерпіла та її законний представник до суду не викликалися, про дату судового засідання судом першої інстанції їм не повідомлялося, після судового засідання копія рішення суду ні потерпілій, ні її законному представнику не направлялася, тому апеляційний суд вважає за необхідне визнати причину пропуску строку на оскарження поважною та поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши неповнолітню потерпілу ОСОБА_3 та її законного представника ОСОБА_4 , представника неповнолітньої потерпілої адвоката Чередніченко І.Ю., які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати постанову суду, прийняти нову постанову, якою накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді громадських робіт строком до 50 годин, законного представника неповнолітньої ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та особи яка притягається до адмінвідповідальності неповнолітню ОСОБА_1 , перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах апеляції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не-обґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення та його кваліфікація в апеляції фактично не оскаржується, а тому апеляційним судом не перевірялися.

Диспозиція ст. 173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

З об`єктивної сторони, хуліганство, незалежно від виду відповідальності (адміністративної чи кримінальної), характеризується порушенням громадського порядку, а з суб`єктивної сторони - умисною виною та мотивом явної неповаги до суспільства.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ст. 173 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських містах в процесі спілкування людей, яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце.

Громадським місцем визначається - вільна в доступі необмеженому колу осіб територія нежитлового та невиробничого призначення, яка використовується для задоволення особистих потреб, у межах якої здійснюється державне регулювання суспільних відносин з охорони громадського порядку.

Громадське місце є публічним, знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів.

З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, особа усвідомлює, що її дії, протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Склад адмінправопорушення, передбачений ст. 173 КУпАП, є формальним, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків, характеризується зухвалою поведінкою громадян, неповагою до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття.

Відповідно до ст. 12 КУпАП, адмінвідповідальності підлягають особи які досягли на момент вчинення адмінправопорушення шістнадцятирічного віку.

Згідно ст. 13 КУпАП, у разі вчинення особами віком від 16 до 18 років адмінправопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, вони підлягають відповідальності на загальних підставах.

Судом встановлено, що 11.02.2025 р. о 15:00 год. в с. Соколівка по вул. Шкільна, 10 в приміщенні Соколівського ліцею ОСОБА_1 взяла в гардеробі пальто ОСОБА_3 та витерла ним стіну, чим пошкодила пальто, та скоїла адмінправопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Апеляційним переглядом встановлено, що при вирішенні питання про накладення стягнення суд першої інстанції керувався вимогами ст. 13 та ст. 241 КУпАП, апеляційний суд не вбачає порушень при застосуванні цих статей, тому що суд першої інстанції з урахуванням обставин справи, відомостей про особу неповнолітньої правопорушниці, яка задовільно характеризувалася за місцем навчання, фактично визнала свою провину під час судового розгляду, раніше до адмінвідповідальності не притягувалася, а тому суд на законних підставах застосував захід впливу, передбачений ст. 241 КУпАП, у виді попередження.

Такий захід впливу в повній мірі відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, а саме вихованню особи, яка вчинила адмінправопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою правопорушницею, так і іншими особами.

Доводи апеляції про призначення більш суворого стягнення у виді громадських робіт на певний строк апеляційний суд вважає необґрунтованими, тому що викладені в ній обставини про можливу протиправну поведінку правопорушниці стосуються інших обставин і подій, виходять за межі протоколу про адмінправопорушення, а тому не можуть бути предметом апеляційного розгляду. Питання про відшкодування завданої шкоди має бути вирішено в порядку цивільного судочинства, а тому не може бути підставою для призначення більш суворого стягнення.

Таким чином, порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в частині накладення стягнення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова суду про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та застосування до неї заходу впливу у вигляді попередження є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування чи зміни відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити законному представнику потерпілої Кабанчук Л.В. строк на апеляційне оскарження постанови Жашківського райсуду Черкаської обл. від 6.03.2025 р.

Постанову Жашківського райсуду Черкаської обл. від 6.03.2025 р., якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адмінправопорушення за ст. 173 КУпАП, з накладенням на неї заходу впливу, передбаченого ст. 241 КУпАП, у вигляді попередження - залишити без змін.

Апеляційну скаргу законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_3 ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.