Справа № 464/2406/25 Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна Г.О.
Провадження № 33/811/774/25 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Васечка Ю. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 16 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП,

встановив:

постановою Сихівського районного суду м. Львова від 16 травня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 17 березня 2025 року о 20:30 год. у м. Львові, на вул. Варшавській, 129, керуючи автомобілем марки «Chevrolet Lacetti», номерний знак НОМЕР_1 , будучи причетний до дорожньо-транспортної пригоди, не залишився на місці такої та не повідомив орган поліції, чим порушив вимоги пункту 2.10а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її змінити, адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами замінити на штраф у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що він повністю визнає вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, однак не згідний з оскаржуваною постановою в частині призначеного адміністративного стягнення. Звертає увагу, що суд не врахував той факт, що він щиро кається у вчиненому, вперше притягується до адміністративної відповідальності, повністю відшкодував потерпілій завдану майнову та моральну шкоду. Зазначає, що в момент ДТП діяв у стані крайньої необхідності та не мав на меті уникнути відповідальності за вчинене, а лише діяв в інтересах потерпілої, яка після отриманих травм потребувала невідкладної медичної допомоги, у зв`язку з чим і покинув місце ДТП, доставивши її до медичного закладу. Крім того, звертає увагу, що є особою з інвалідністю 3 групи та працює водієм на ПП «Текстиль-Контакт-Львів», що є єдиним джерелом доходу для його сім`ї, яку він утримує.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та доводи захисника Васечка Ю. А., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, та ніким не оспорюється.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що вину визнає повністю, щиро розкаюється у вчиненому. Враховуючи, що повністю відшкодував заподіяні збитки, вперше притягається до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, а його робота пов`язана із використанням транспортного засобу, просив призначити йому більш м`яке стягнення у виді штрафу.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що суд повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Поряд з цим, висновок суду першої інстанції про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є необґрунтованим, що є підставою для зміни оскаржуваної постанови в частині накладеного адміністративного стягнення.

Так, суд першої інстанції, при накладенні стягнення, поставив під сумнів щире каяття та усвідомлення провини ОСОБА_1 , який не викликав на місце ДТП швидку медичну допомогу для ОСОБА_2 , а самовільно нібито затягнув останню у свою машину та відвіз до лікарні, що не підтверджується жодними матеріалами справи про адміністративне правопорушення та спростовується наявним в матеріалах справи відеозаписом з місця ДТП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 після наїзду одразу вийшов з транспортного засобу з метою надання допомоги та провів ОСОБА_2 до автомобіля.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст. 33 КУпАП України, враховую характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який вперше притягається до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, працює водієм на ПП «Текстиль-Контакт-Львів», а його робота пов`язана із використанням транспортного засобу, втрата якої негативно відобразиться на матеріальному становищі його родини, повністю відшкодував потерпілій завдану шкоду, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність, а саме: щире каяття, визнання вини та відшкодування завданих збитків, а також відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Сихівського районного суду м. Львова від 16 травня 2025 року в частині накладеного адміністративного стягнення на ОСОБА_1 змінити та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В.Я.