Справа № 751/1778/25
Провадження №3/751/836/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого судді Маслюк Н.В.

секретаря судового засідання Стрижак В.П.

з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Кінебаса О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , -

В с т а н о в и в :

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №248207 вбачається, що 15.02.2025 о 23 год 06 хв у м. Чернігові по вул. В.Чорновола, 47, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Peugeot 3008, н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна шкірного покриву обличчя. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки із застосуванням приладу Драгер ARND-0026. Результат огляду позитивний 0,74‰. Водій із результатом не згоден. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога, відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КупАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнала. Показала, що не керувала транспортним засобом. Зателефонувала своєму сину, щоб він приїхав і забрав їх з бару «Оранж». У нього є посвідчення водія категорії А. Він сів за кермо, від`їхали від бару, повернули на вул.. Чорновола. Поліція ввімкнула маячки. У зв`язку з тим, що у сина не було посвідчення водія відповідної категорії, після зупинки син пересів із сидіння водія на заднє сидіння, а вона з переднього пасажирського сидіння сіла за кермо. Повідомляла працівників поліції, що керувала транспортним засобом не вона, а її син, але останні повідомили, що її вже зафіксували на камери. На відео цього нема. Проходила огляд на стан сп`яніння, бо думала, що Драгер покаже допустиму норму, оскільки в барі випила лише один келих шампанського. Підставою для зупинки транспортного засобу працівники поліції повідомили порушення рядності, але склали постанову за порушення зупинки.

Захисник у судовому засіданні просив закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначив, що з досліджених відеозаписів встановлено, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом. З наданого працівниками поліції також видно, що після зупинки автомобіль хитається, оскільки ОСОБА_1 та її син пересідали з одного сидіння на інше. Крім того свідки підтверджують той факт, що ОСОБА_1 не керувала автомобілем.

Після перерви у судове засідання не прибули, про день, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Від захисника надійшла заява про продовження розгляду справи за їх відсутності. З огляду на зазначене суд визнав можливим продовжити розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, свідків, думку захисника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об`єктивною стороною даного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є саме керування транспортним засобом особою в стані, зокрема, алкогольного сп`ягніння, або з явними ознаками алкогольного сп`яніння і при цьому відмовитись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Таким чином, має бути доведено одночасно дві обставини: керування транспортним засобом і перебування особи в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння, або мати явні ознаки алкогольного сп`яніння і при цьому відмовитись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З аналізу частини першої статті 130 КУпАП вбачається, що відповідальність водія за порушення цієї норми, настає у разі керування або експлуатації цим транспортним засобом.

Так, само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Дана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 404/4467/16-а.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, частина 2 статті 266 КУпАП визначає, що під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відповідно до цих нормативних актів, оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС

За статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження винуваності ОСОБА_1 надано протокол про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовано обставини інкримінованого правопорушення, зокрема, вказано про керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а також про її відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в порядку встановленому законом.

Сам протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції, складені уповноваженим суб`єктом, не можуть бути беззаперечним доказом вини у вчиненні правопорушення. Обставини викладені у протоколі, рапорті поліцейського, які є документами складеними уповноваженим суб`єктом, мають бути підтверджені й іншими доказами, що мають узгоджуватися між собою.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення 15.02.2025, працівниками поліції також надано відеозапис із відеореєстратора та нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано транспортний засіб Peugeot 3008, н.з. НОМЕР_2 , який рухається о 23.06 год (задній вид), однак на даному фрагменті відеозапису не зафіксовано особу водія. Надалі транспортний засіб зупинився о 23 год 06 хв 30 сек, але було зафіксовано із 23 год 06 год 37 сек коливання транспортного засобу. Потім відбувається фіксування з нагрудної камери поліцейського, зокрема о 23 год 06 хв 56 сек до автомобіля підходить поліцейський, за кермом перебувала ОСОБА_1 , на передньому пасажирському сидінні пасажира не було.

Разом з тим, з відеозапису з камер спостереження з парковки біля магазину Wine time, який наданий ТОВ «ОК ИНСТЕЙТ» на запит захисника, вбачається, що за кермо транспортного засобу Peugeot 3008, н.з. НОМЕР_2 , 15.02.2025 о 23.05 год сідає особа чоловічої статі у темному одязі, а жінка у верхньому одязі світлого кольору сідає на пасажирське переднє сидіння, інші пасажири сідають на заднє пасажирське сидіння. Автомобіль здійснив рух у бік пр. Миру.

Допитана як свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні показала, що відпочивали в барі «Оранж», випили шампанського. ОСОБА_3 зателефонувала синові, щоб відвіз їх додому. Син ОСОБА_4 сів за кермом, ОСОБА_4 на переднє пасажирське сидінні, а вона з подругою позаду. Були зупинені працівниками поліції. ОСОБА_3 помінялась місцями з сином, ОСОБА_4 сіла за кермо, а син пересів на заднє сидіння, оскільки у нього не було права на керування автомобілем.

Допитаний як свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що йому зателефонувала мама, попросила під`їхати до бару «Оранж» та відвезти їх додому. Викликав таксі, під`їхав до « ОСОБА_6 » біля 23 год, зайшов всередину. Виходили з бару разом. Сів за кермо. Коли їхав, побачив маячки та зупинився. Мама сказала пересісти, він пересів назад, а мама пересіла з переднього пасажирського сидіння за кермо.

Допитана як свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні показала, що їхали в машині вчотирьох: за кермом був син ОСОБА_4 , ОСОБА_8 була на передньому пасажирському сидінні, а вона з ОСОБА_9 на задньому сидінні. Після зупинки ОСОБА_4 пересіла за кермо, а її син сів ззаду. Коли до них підійшов працівник поліції ОСОБА_4 вже була за кермом. Причина зупинки була за те, що здійснили рух не з тієї смуги.

Допитана інспектор взводу № 1 роти № 1 БУПП в Чернігівській області ОСОБА_10 у судовому засіданні показала, що на планшет надійшов виклик, що автомобіль стоїть з порушенням ПДР і водій можливо в стані алкогольного сп`яніння. Патрульний автомобіль знаходився напроти бару «Оранж». Біля бару «Оранж» був припаркований автомобіль, потім він здійснив рух в напрямку пр. Миру, повертав на вул.. Чорновола і мали перевірити інформацію. Хто сідав за кермо автомобіля достовірно не може сказати. Коли автомобіль поїхав, відразу та постійно їхали за ними. При повороті була порушена рядність, зі смуги руху, яка призначена для повороту ліворуч, водій здійснив рух прямо. Був зупинений транспортний засіб, коли підійшли до автомобіля за кермом була ОСОБА_1 . Відчули запах алкоголю, але в автомобілі знаходились інші особи, тому попросили відкрити багажник (можливо запах був від інших). У ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Чи повідомляла ОСОБА_1 , що під час руху за кермом автомобіля перебував хтось інший, вона не пам`ятає.

Відеозапис з камер спостереження з парковки біля магазину Wine time підтверджує пояснення ОСОБА_1 та свідків щодо того, що ОСОБА_1 під час руху транспортного засобу до моменту зупинки не перебувала за кермом автомобіля, а отже не керувала транспортним засобом, а лише після зупинки пересіла на сидіння водія. Пояснення самої особи, яка притягується до адміністративної відповідальності щодо мотивів помінятися місцями у автомобілі з ОСОБА_5 підтверджується копією посвідчення водія ОСОБА_5 , відповідно до якого відкрита категорія лише А, а отже не мав права керування транспортними засобами категорії В.

Дослідивши та оцінивши всі докази у сукупності, судом не встановлено беззаперечного факту керування ОСОБА_1 15.02.2025 о 23 год 06 хв 35 сек транспортним засобом Peugeot 3008, н.з. НОМЕР_2 , згідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 15.02.2025, що є обов`язковим елементом складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Частиною 2 ст.62 Конституції України зазначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частини третьої цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

При цьому, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001року,«Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Суд, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 не доведено всіх ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на зазначене вище, провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» в разі закриття провадження в справі судовий збір не стягується.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, 33, 40-1, 130, 245, 247, 283, 284 п. 1, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Повний текст постанови складено 30.05.2025.

Суддя: Н.В. Маслюк