Номер провадження: 33/813/1254/25
Головуючий у першій інстанції Непорада О. М.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Копіца О.В., в порядку підготовки до розгляду апеляційної скарги захисника Веселова А.В., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 03.10.2023 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України

установив:

Оскаржуваною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50% несплаченої суми митних платежів, що становить 50 303, 50 грн., а також стягнено з нього на користь держави судовий збір в розмірі 536, 80 грн.

В подальшому, до канцелярію суду 1-ої інстанції надійшла апеляційна скарга захисника Веселова А.В., в інтересах ОСОБА_1 на вищезгадану постанову суду 1-ої інстанції, подана захисником засобами поштового зв`язку, в якій останній, посилаючись на неповне та необ`єктивне з`ясування судом обставин справи, просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга захисника Веселова А.В. підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Право доступу до суду апеляційної інстанції для оскарження рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий судовий розгляд з метою перевірки законності та обґрунтованості рішення суду 1-ої інстанції.

При розгляді зазначеного провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, у рішенні у справі «Мельник проти України» (Melnyk v. Ukraine) від 28.03.2006, заява №23436/03., констатовано, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (див. рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21.02.1975, серія A №18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (п. 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28.05.1985, п. 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13.02.2001).

Відповідно до ч. 5 ст. 529 МК України, постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

В свою чергу, ч. 1 ст. 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За приписами ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

На підставі аналізу матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова Малиновського райсуду м. Одеси від 03.10.2023 про накладення на ОСОБА_1 стягнення за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст. 483 МК України була прийнята без участі ОСОБА_1 та його захисника (а.с. 47-50).

При цьому, апеляційна скарга захисником Веселовим А.В., в інтересах ОСОБА_1 , була подана засобами поштового зв`язку, при цьому, до апеляційної скарги додано конверт та накладну, відповідно до яких зазначена апеляційна скарга надійшла до суду 1-ої інстанції 26.10.2023 «кур`єрською службою доставки» та була подана 13.10.2023 (а.с. 99).

Водночас, зі штампу вхідної кореспонденції Хаджибейського районного суду м. Одеси (на той час Малиновського районного суду м. Одеси), що міститься на титульному листі апеляційної скарги захисника Веселова А.В., неможливо встановити точну дату надходження апеляційної скарги до суду 1-ої інстанції, оскільки дата на штампі містить виправлення, а самий штамп поганої якості, нерозбірливий (а.с. 54).

Частиною 3 ст. 15 Закону України «Про поштовий зв`язок» №2722-IX від 03.11.2022 встановлено, що послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону, послуги поштового зв`язку в Україні здійснюються лише національним оператором поштового зв`язку або оператором поштового зв`язку - суб`єктом підприємницької діяльності, який в установленому законодавством порядку надає послуги поштового звязку.

Відповідно до п. 58 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ №270 від 05.03.2009, під час приймання для пересилання письмової кореспонденції на адресному боці кожного поштового відправлення проставляється відбиток поштового календарного штемпеля.

Проте апеляційний суд наголошує на тому, що накладна кур`єрської служби доставки заповнена простим олівцем, не містить відбитків штемпеля або печаток служби доставки, тобто не містить жодних ідентифікаційних даних, які б дозволили пересвідчитись в дійсному існуванні такої служби.

При цьому, в накладній кур`єрської служби доставки датою подання відправником адвокатом Веселовим А.В. кореспонденції зазначено 13.10.2023, в той час як до одержувача Малиновського райсуду м. Одеси апеляційна скарга надійшла лише через 13-ть днів, тобто 26.10.2023.

Окремо слід зазначити, що вказана вище накладна містить засоби зв`язку кур`єрської служби, за допомогою яких апеляційним судом було встановлено найменування оператора поштового зв`язку «МЦМ-Почта Экспресс» (м. Одеса). Інформація щодо вказаної служби відсутня в Єдиному державному реєстрі операторів поштового зв`язку.

Водночас, не є зрозумілим, на якій підставі апеляційна скарга, яка надійшла до суду 1-ої інстанції ще в жовтні 2023 року, була спрямована до суду апеляційної інстанції лише в травні 2025 року.

В цьому контексті апеляційний суд критично оцінює наявну в матеріалах справи доповідну записку головного спеціаліста Хаджибейського районного суду м. Одеси Бершадської А. від 22.05.2025, відповідно до якої нею не було помічено реєстраційної картки вхідного документу, якою зареєстровано апеляційну скаргу захисника Веселова А.В. (а.с. 52), оскільки, як вже було зазначено вище, зі штампу вхідної кореспонденції суду 1-ої інстанції на апеляційній скарзі неможливо достеменно встановити дату надходження до суду такої апеляційної скарги з огляду на наявність виправлень у такій даті.

Зазначені обставини унеможливлюють суддю-доповідача встановити факт дотримання захисником Веселовим А.В. строку подачі апеляційної скарги, передбаченого ст. 294 КУпАП, та відповідно прийняти апеляційну скаргу до розгляду.

Враховуючи викладене, суддя-доповідач вважає, що зазначені обставини є перешкодою для прийняття до розгляду апеляційної скарги захисника Веселова А.В., в інтересах ОСОБА_1 , а тому вона підлягає поверненню особі, що її подала.

Керуючись ст.ст. 487, 501, 529 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Веселова А.В., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 03.10.2023 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України повернути захиснику Веселову А.В.

Роз`яснити апелянту, що відповідно до ст. 294 КУпАП, повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца