КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 752/6117/24
№ апеляційного провадження: 33/824/160/2025
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2025 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Слюсар Т.А., справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 06 травня 2024 року під головуванням судді Токмана Ю.Ф., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 164 КУпАП,-

У С Т А Н О В И Л А :

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 06 травня 2024 року ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 12 березня 2024 року о 09 год 20 хв в м. Києві на вул. Інженерна, 1 керуючи автомобілем «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював перевезення пасажирів (через додаток таксі Uklon) без державної реєстрації як суб`єкта господарювання на даний вид діяльності, чим порушив вимоги п. 24 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Не погодившись з указаною постановою, 15 травня 2024 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати та провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП №311038 від 12 березня 2024 року, не викладено повно фактичні обставини правопорушення, а саме: не зазначено кому конкретно було надано послуги таксі, протягом якого часу здійснювалася відповідна діяльність, а також всі встановлені окремі факти такої діяльності, які в своїй сукупності підтверджують самостійний, ініціативний, і систематичний характер діяльності, яку здійснював скаржник.

Вказує, що уповноважена особа на складання протоколу про адміністративне правопорушення не зібрала належних доказів на підтвердження викладених в протоколі обставин щодо здійснення ним господарської діяльності та не долучила до протоколу матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що суд першої інстанції прийшов до висновку про винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення виключно на підставі відео з боді-камер поліцейських.

Зазначає, що пасажири сіли до транспортного засобу вже після його зупинки поліцейським та одразу вийшли з автомобіля на прохання самого поліцейського, тобто надання послуг з перевезення пасажирів як і отримання будь-якого доходу від такої діяльності не відбулося.

Звертає увагу, що на відео з нагрудної боді-камери поліцейського зафіксовано, що він жодним чином не підтверджував факт здійснення пасажирських перевезень.

Окрім цього до протоколу про адміністративне правопорушення не приєднано жодних пояснень свідків і сам протокол в графі «свідки» не містить зазначення про наявність будь-яких свідків адміністративного правопорушення.

Вважає, що висновок суду першої інстанції ґрунтується на припущеннях, що є порушенням ст. 62 Конституції України.

Під час апеляційного розгляду суд заслухав пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Крищука Б.В., який підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її з наведених в ній підстав.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП 311038 від 12 березня 2024 року ОСОБА_1 о 09 год 20 хв 12 березня 2024 року в м. Києві на вул. Інженерна, 1 керуючи автомобілем «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював перевезення пасажирів (через додаток таксі Uklon) без державної реєстрації як суб`єкта господарювання на даний вид діяльності, чим порушив вимоги п. 24 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП (а.с. 1)

Згідно з оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 12 березня 2024 року о 09 год. 20 хв., керуючи автомобілем «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Інженерна, 1, в м. Києві, здійснював перевезення пасажирів (через додаток таксі Uklon) без державної реєстрації як суб`єкта господарювання на даний вид діяльності, передбаченої п. 24 ст. 7 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Між тим, суд першої інстанції не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставини справи про адміністративне правопорушення, а його висновки не відповідають фактичним обставинам події.

Частина 1 статті 164 КУпАП передбачає порушення порядку провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Як вбачається з оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень особи, відносно якої складено протокол.

Суд апеляційної інстанції вважає, що наявними в матеріалах справи доказами не підтверджується вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі, а саме те, що він надавав послуги таксі з перевезення пасажирів, без оформлення ліцензії, передбаченої п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Частиною 1 статті 164 КупАП передбачена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про підприємництво» поняття «підприємництво» визначене як безпосередня, самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством. Тобто однією з обов`язкових ознак підприємницької діяльності є систематичність її здійснення.

Відповідно до чинного законодавства систематичною вважається діяльність у разі, коли продаж товарів, надання послуг чи інше здійснюється протягом календарного року більше чотирьох разів. У такому випадку громадяни зобов`язані зареєструватись як суб`єкти підприємництва. І лише при невиконанні останньої вимоги настає відповідальність за ст. 164 КУпАП, зокрема за зайняття господарською (підприємницькою) діяльністю без державної реєстрації або без одержання ліцензії на проведення певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

ОСОБА_1 стверджує, що перевезення пасажирів не відбулося і отримання будь-якого доходу від такої діяльності не відбулося. При цьому в матеріалах справи відсутні докази перебування пасажирів в салоні автомобіля «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_1 чи отримання ОСОБА_1 коштів за їх перевезення.

Також з відеозапису долученого до матеріалів справи не вбачається, що в салоні автомобіля в якому перебував за кермом ОСОБА_1 перебували пасажири.

Висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 провадить саме господарську діяльність без дозвільних документів, ґрунтується на припущеннях, позаяк в матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які б підтверджували факт здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності по перевезенню пасажирів на комерційній основі без відповідних дозвільних документів.

Оскільки районний суд не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи, постанова суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є незаконним та необґрунтованим.

З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нової постанови про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 06 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та піддано адміністративному стягненню - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Слюсар