Справа № 587/426/25
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 травня 2025 року суддя Сумського районного суду Сумської області Черних О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від ВП № 4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, мешканця АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1
про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,
20.01.2025 року о 07-25 год. на 4 км автошляху О-191512 в с. Старе село, Сумського району Сумської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем Skoda Octavia д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, не був уважний, не стежив за зміною дорожньої обстановки, щоб мати змогу постійно контролювати керований ним транспортний засіб, в результаті чого транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу газоаналізатор Алкотест 6810 Драгер, результат якого склав 0,58 проміле, чим ОСОБА_1 порушив п 2.9А та 12.1 Правил дорожнього руху України,.
На підставі 36 КУпАП об`єднати матеріали в одне провадження.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.
Його захисник - адвокат Беспалий Г.А. в судовому засідання підтримав заперечення на протоколи про адміністративні правопорушення, яке подане до канцелярії суду 12.03.2025 року.
Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Об`єктивна сторона складу правопорушення це система передбачених адміністративно-правовою нормою ознак, що характеризують зовнішню сторону проступку; протиправне діяння (бездіяльність); шкідливі наслідки діяння; причинний зв`язок між діянням (бездіяльністю) та наслідками.
В матеріалах справи про адміністративне правопорушення, в тому числі й в протоколі про адміністративне правопорушення не наведено жодних доказів заподіяння будь-якої шкоди стороннім особами чи державі, автомобіль, який зазнав ушкоджень належить самому ОСОБА_1 , не вказана зовсім диспозиція ст. 124 КУпАП.
Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає настання відповідальності водія транспортного засобу за умови, що ця особа порушила Правила дорожнього руху та якщо внаслідок цього порушення були пошкодженні транспортні засоби, вантаж, автомобільні дороги, залізничні переїзди, дороги споруди чи інше майно. Таким чином об`єктом зазначеного виду правопорушення є суспільні відносини у сфері власності, тобто внаслідок правопорушення зачіпаються інтереси інших осіб, а не самого правопорушника.
Об`єктивна сторона цього ж правопорушення також передбачає настання наслідків у вигляді майнової шкоди, при цьому майнова шкода задається не особі, яка вчинила правопорушення, а іншим фізичним чи юридичним особам.
Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України", "Малофєєва проти Росії", "Карелін проти Росії" суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Презумпцію невинуватості необхідно розглядати в загальноправовому і процесуальному значеннях. Як загально-правова вимога вона визначає положення особи в суспільстві. Хоча цей принцип сформульований як кримінальний процесуальний, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу. Презумпція невинуватості - об`єктивне правоположення. Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і ЄСПЛ, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
З огляду на це, слід зробити висновок, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ст. 124 КУПАП, тому що в матеріалах справи відсутня будь-яка інформація, що внаслідок даної пригоди була завдана шкода третім особам, а тому справа підлягає закриттю.
Разом з тим, вважаю, що вина ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушеня, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 225503 (а.с. 1), рапортом (а.с. 2-3), корінцем огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 5) та відеозаписом, наданим на диску (а.с. 7).
Крім в того, в судовому засіданні був допитаний інспектор ОСОБА_2 , який пояснив, що дійсно прибув за викликом про дорожньо-транспортну подію. Авто було перекинуто за межами проїзної частини. Особу водія було встановлено шляхом опитування. Щодо ознак сп`яніння то у водія було почервоніння обличчя. При виїзді на дорожньо-транспортну подію зобов`язані скласти протокол за ст. 124, якщо була заподіяна шкода.
Отже, своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Враховуючи характер правопорушення та особу винного, вважаю необхідним накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
На підставі викладеного, керуючись ст. 130 ч.1 КУпАП, суддя-
На підставі ч.1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати накладеного штрафу впродовж 15 діб з моменту отримання постанови, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Сумський районний суд Сумської області.

Суддя О.М. Черних