Справа № 482/517/25
Номер провадження 3/482/407/2025
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. Нова Одеса

Суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області Сергієнко С.А., у присутності ОСОБА_1 розглянувши матеріали, які надійшли від заступника командира НОМЕР_1 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_2 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, місце проживання згідно протоколу: АДРЕСА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , за ст. 172-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення А4935 № 117/25 від 02.03.2025 року, 01 березня 2025 року на визначеному місці шикування в тимчасовому районі зосередження 4 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_2 під час доведення до особового складу 10 роти берегової оборони 4 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_2 наказу командира НОМЕР_1 батальйону берегової оборони в усній формі, який було доручено довести старшому лейтенанту ОСОБА_2 , старший лейтенант ОСОБА_1 відмовився виконувати наказ та вибувати на 2 лінію 1 рубежу оборони, чим вчинив правопорушення передбачене статтею 172-1 КУпАП.

ОСОБА_1 у суді пояснив, що у наслідок отриманих ним під час виконання ним бойового завдання із захисту Батьківщини поранень та ушкоджень він є обмежено придатним до військової служби, повний перелік наявних у нього ушкоджень і захворювань пов`язаних з цим наведено у довідці гарнізонної ВЛК №596 від 10.01.2025 року, проте він все ще перебуває на посаді яка не сумісна із його станом здоровя та рівнем придатності. 01 березня 2025 року на визначеному місці шикування в тимчасовому районі зосередження йому було доведено наказ командира НОМЕР_1 батальйону берегової оборони в усній формі, згідно з яким він мав вибувати на 2 лінію 1 рубежу оборони. Із вказаним наказом він не погодився та відмовився його виконувати посилаючись на свій стан здоров`я, численні хвороби які є наслідком раніше отриманих ним поранень і ушкоджень, через які він не може повноцінно виконувати свій військовий обов`язок на лінії бойового зіткнення, а друга лінія 1 рубежу оборони, це фактично лінія бойового зіткнення, куди дістає артилерія противника, ударні ОСОБА_3 дрони, тощо, де він на думку командира маючи низку хвороб серед яких зокрема розсіяний склероз мав би командувати підлеглими військовослужбовцями наражаючи через свій стан їх життя і здоров`я на небезпеку.

На підтвердження обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення А4935 № 117/25 від 02.03.2025 року посадовою особою яка склала протокол надано:

письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 які були свідками відмови ОСОБА_1 від виконання наказу про вибуття на 2 лінію 1 рубежу оборони;

письмові пояснення ОСОБА_1 у яких він посилався на неможливість виконання ним наказу за станом його здоров`я, зокрема перелічивши наявні у нього хвороби у тому числі ті які виникли у наслідок його пораненнь;

копію військового квитка, паспорту та довідки про присвоєння РНОКПП ОСОБА_1 ;

службову характеристику ОСОБА_1 ;

медичну характеристику ОСОБА_1 ;

довідку гарнізонної ВЛК №596 від 10.01.2025 року щодо ОСОБА_1 , згідно якої за станом здоров`я він придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Обмежена придатність встановлена на підставі статей76-б, 21-б, 74-б, 52-в, 68-в, 78-в, 42-в, 64-в, 75-в, 26-в, 14-в графи ІІІ Розкладу хвороб.

Частина 1 ст. 172-10 КУпАП передбачає відповідальність за - відмову від виконання законних вимог командира (начальника).

Під наказом розуміється одна із форм реалізації владних функцій, організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків військової службової особи, змістом якої є пряма, обов`язкова для виконання вимога начальника про вчинення або невчинення підлеглим (групою підлеглих) певних дій по службі. Під наказом розуміється також пряма вимога у вигляді розпорядження, вказівки, команди тощо.

Наказ завжди має бути конкретним. Тому не можна розглядати як невиконання наказу невиконання військовослужбовцем загальних вимог служби, які містяться в статутах, порадниках, інструкціях тощо. Крім того, наказ має бути законним і виданим тільки в межах компетенції відповідної службової особи, а наказ з фінансових, матеріально-технічних та кадрових питань, крім того, у письмовій формі. Якщо наказ виданий з порушенням вимог, які до нього пред`являються законодавством, він є незаконним.

Підлеглий не несе відповідальності за невиконання наказу начальника, якщо цей наказ був незаконним (відданий невідповідною особою, в неналежному порядку, виходив за межі повноважень командира (начальника), за своїм змістом суперечив чинному законодавству, був пов`язаний з порушенням конституційних прав та свобод людини і громадянина).

Як видно із досліджених судом доказів старший лейтенант ОСОБА_1 на час вчинення діяння яке йому інкримінується перебував на посаді командира взводу берегової охорони.

Разом з тим на вищевказаний час він з 10.01.2025 року за низкою хвороб був визнаний придатним лише до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

Таким чином не зважаючи на вказаний висновок ВЛК він перебував на посаді що не відповідала його стану здоров`я.

За наказом не виконання якого інкримінується ОСОБА_1 він мав вибути на 2 лінію 1 рубежу оборони.

Вищенаведений висновок ВЛК який відповідає поясненням ОСОБА_1 щодо стану його здоров`я, дає підстави для сумнівів у законності оголошеного ОСОБА_1 наказу щодо нього, враховуючи його стан здоров`я.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У рекомендації №R(91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Зважаючи на вищевикладене, суддя тлумачить сумніви у доведеності вини ОСОБА_1 на його користь та приходить до висновку що провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-10 КУпАП підлягає закриттю відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Керуючись ст.ст. 18, 247, 251, 252, 254, 256, 280, 283-285 КУпАП

П О С Т А Н О В И В:

Справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-10 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області.

Суддя: С.А.Сергієнко