Справа № 944/3907/24
Провадження №3/944/23/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.05.2025 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Швед Н.П., з участю адвоката Александрова Д.О. в режимі відеоконференції, розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 об 17 год. 15 хв. 09 липня 2024 року на автомобільній дорозі М10 Львів-Краковець, 11 км. с.Підрясне Яворівського району Львівської області кекрував транспортним засобом марки «Renault Vegane Scenic» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, звужені зіниці, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідність шкірних покривів обличчя, однак, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 Правил Дорожнього Руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП заперечив та пояснив, що викладені факти у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.07.2024 року не відповідають фактичним обставинам справи, а лікар намагається ввести суд в оману, оскільки, він напередодні не вживав медикаментів, так як проходив обстеження у зв`язку із хворобою нирок. Він хотів щоб провели забір крові на визначення стану сп`яніння, проте йому в цьому відмовили. Звертає увагу нате, що зупинка його транспортного засобу була незаконною, проходити огляд на стан сп`яніння він не відмовлявся, в нього була лише проблема з сечовипусканням.Просить провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130КУпАП.

Адвокат Александров Д.О., який придставляє інтересах ОСОБА_1 підтримав надані ним письмові пояснення, та пояснив що 09.07.2024 року у супроводi полiцiї водiя ОСОБА_1 було доставлено до КНП ЛОР "Львiвський обласний медичний центр превенцii та терапii узалежнень" для огляду на стан наркотичного сп`янiння.

ОСОБА_1 виконав всі вимоги лікаря у частині клінічного огляду, пив воду та в подальшому чітко повідомив про наявні у нього проблеми з сечовипусканням, та те що він звертався до медичного закладу з цього приводу. Однак, лікар, не врахував цього, відмовився дочекатися сечовипускання, та взяти кров на аналіз, склав висновок №001979 від 09.07.2024 року про «відмову від огляду».

Висновок лiкаря, який було покладено в основу протоколу працівником поліції, не вiдноситься до компетенцiї лікаря-нарколога та не вiдповiдає вимогам чинної Інструкції МОЗ-МВС №1452/735.

ОСОБА_1 цей висновок не оскаржував виключно з тієї причини, що законодавством України не передбачено ефективного процесуального механізму для його оскарження в адміністративному чи судовому порядку.

05.07.2024 року в КНП "Яворiвська центральна районна лiкарня" ОСОБА_1 пiд час проведення УЗД було встановлено, попередній діагноз сечокам`яна хвороба (СХХ), блокада правої нирки, конкремент у вiчку правого сечоводу (5,2?3,8 мм).

Офiцiйна медична довiдка №773/в вiд 18.10.2024 року, пiдписана директором лiкарнi. Документ сформований в системі пiдтверджує, що зазначений камiнь призводить до порушення сечовипускання, тобто, наявний об`єктивний медичний фактор, що унеможливилює здачу сечi у визначений лiкарем момент, i цю обставину було проігноровано медичним працівником, який склав висновок.

11.07.2024 року ОСОБА_1 . самостiйно звернувся до Медичної лабораторiї "Дiла", де здав аналiз сечі. За результатами лабораторного дослiдження, в органiзмi не виявлено наркотичних чи психоактивних речовин. Це додатково пiдтверджує вiдсутнiсть правопорушення та дає пiдстави для закриття провадження у справі.

З огляду на викладене просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, слід прийти до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст.245 КУпАП зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Ст.251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами".

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП передбачена у зв`язку керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно абз.1 п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з інструкцією про порядок направлення для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України № 114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 року).

Відповідно до абз.4 п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14, що для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується, зокрема, висновком №0011979 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.07.2024 року, в якому зазначено що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, рапортом інспектора вводу 2 роти 2 батальйону 3 УПП у Львівській області ДПП старшого лейтенанта поліції П.Хрупи, направленням в КНП ЛОР ЛОР ЛОМЦ превенції та терапії узалежнень від 09.07.2024 для проходження огляду на стан сп`яніння, актом медичного оглядуз метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.07.2024 року згідно якого огляд ОСОБА_1 проведено об 18год.50хв. 09.07.2024 лікарем ОСОБА_2 під час якого встановлено в останнього, зокрема, зіниці звужені, реакція на світло млява поза Ромберга незначне похитування, ( пальцево-носова проба) промахування, відсутність скарг, напружена поведінка, блідість шкіри, ознаки захворювання не виявлено, вживання психоактивних речовин заперечує особа,запах алкоголю з рота відсутній,проба Шульте:46 секунда при нормі 25-30 секунда, відмова від здачі сечі, відеозаписами, які містяться на DVD-R дисках, з яких слідує, що під час зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 неодноразово відмовляється від проходження медичного огляду, оскільки в нього немає часу, їхати в медичний заклад, покликаючись нате що 20.06.2024 в медичному закладі йому некваліфіковано провели дослідження на стан наркотичного сп`яніння, в результаті цього,02.10.2024 Галицьким районним судом м.Львова його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 та ч.1 ст.130КУпАП, однак, в подальшому погодився, пройти огляд на стан сп`яніння. З даного відеозапису слідує що по дорозі до медичного закладу ОСОБА_1 , спілкується по телефону із невідомою особою, яка надає вказівки як поводитись в медичному закладі за даних обставин. У медичному закладі, лікаре було проведено медичний огляд ОСОБА_1 , і зібрано анамнез. Під час огляду ОСОБА_1 повідомив лікаря, що йому було проведено УЗД нирок, і в нього є проблема із сечовипусканням, та те що на лікуванні він ще не перебував. Перебуваючи в медичному закладі ОСОБА_1 випивши незначну кількість води, спілкується по телефону з невідомою особою щодо своїх дій та написання пояснень в протоколі, вподальшому повідомляє лікаря, що він взагалі не зможе здати сечу на аналіз, через проблеми із сечовипусканням та попросить зробити забір крові на аналіз, на що лікар повідовляє його що аналіз крові проводиться коли є ДТП, постановою Галицького районного суду м.Львова на яку покликався ОСОБА_1 і яка є в ЄДРСР, доступ до якої не є обмежено, згідно якої 20.06.2024 перебував ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 відмовився від здачі сечі для лабораторного дослідження, а відібрання у особи інших зразків біологічного середовища є правом медичного працівника, а не його обов`язком, вважаю, що поведінка ОСОБА_1 , який раніше притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічного адміністративного правопорушення, спрямована на уникнення відповідальності.

Суддя критично оцінює аргументи сторони захисту, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, виконував всі вказівки лікаря та з фізіологічних причин не зміг здати сечу для аналізу, у зв`язку з чим пропонував взяти будь яке інше біологічне середовище («кров»), не беруться до уваги. Так, з наданих суду матеріалів (відео) вбачається, що працівниками поліції у зв`язку із виявленням підстав вважати, що у ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, останньому було озвучено ознаки сп`яніння, які у нього виявлено, роз`яснено та запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я з метою встановлення його стану.В подальшому в медичному закладі ОСОБА_1 було надано достатньо часу, протягом якого він мав здати біологічне середовище сечу. Протягом вказаного часу ОСОБА_1 було роз`яснено, що не здача вказаного біологічного середовища буде розцінена, як відмова від проходження огляду, і відносно нього будуть складені матеріали. Однак, останній не здав біологічного матеріалу - сечу, пояснивши, що фізично не може цього зробити.

Відтак такі дії ОСОБА_1 слід розцінювати як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Щодо тверджень адвоката що ОСОБА_1 погоджувався здати кров, слід звернути увагу, що, відповідно до п.п. 12, 13 Розділу 3 Інструкції № 1452/735, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Тобто, зі змісту Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що дослідження біологічного середовища крові можливо, якщо у особи неможливо взяти інші біологічні зразки в силу певних обставин, а саме коли водій знаходиться без свідомості чи перебуває у важкому стані і у нього неможливо відібрати біологічне середовище (сечу) та ін.

Наявність в Інструкції норми, яка містить перелік видів біологічного середовища, які, окрім сечі, можуть бути відібрані, жодним чином не означає, що це є альтернатива для особи, яка проходить огляд на стан сп`яніння, обирати вид біологічного середовища, яке йому зручно здавати.

Вказана альтернатива встановлена для тих випадків, коли відсутня реальна об`єктивна можливість здати якийсь із зазначених видів біологічного середовища.

У всякому разі, огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться лікарем медичного закладу, у який доставлений водій транспортного засобу, та лише він може визначити підставність відбору того чи іншого біологічного середовища.

Крім того, слід зазначити, що законодавством не заборонено використання лікарем швидких тестів, які класифікуються як медичні вироби для діагностики in vitro (технічний регламент затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №754 від 03.10.2013), дозволені МОЗ і є сертифікованими.

Поряд з цим, в рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Згідно з п.2, п.3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з п. 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відтак в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Що стосується покликання адвоката на те, що лікар, який проводив огляд не пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством, то таке є безпідставним, оскільки огляд було проведено лікарем-наркологом який не проходить відповідне тематичне удосконалення за програмою проведення оглядів на стан сп`яніння.

Що стосується наданих адвокатом результатів дослідження ОСОБА_1 щодо визначення наркотиків у сечі проведених медичною лабораторією "Діла", об 12год.41хв 11.07.2024, то слід прийти до наступного.

Так, згідно з ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння о 17год15хв 09.07.2024год під час зупинки його транспортного засобу працівники поліції, виявили у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу або в найближчому медичному закладі. Як вбачається із долученого ОСОБА_1 висновку щодо визначення наркотиків в сечі такий був проведений об 12год 41хв 11.07.2024, тобто, після спливу п`яти годин з моменту виявлення у нього відповідних ознак сп`яніння, що не відповідає вимогам ч.4ст.266КУпАП, а відтак не може бути взятий до уваги як належний доказ.

Крім цього, як вбачається з матеріалів відеозапису, всі дії працівників поліції відповідали вимогам ст. 266 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, також слід зазначити що ОСОБА_1 дій працівників поліції не оскаржував.

Що стосується покликання на УЗД і на долучений лист директора Яворівської центральної районної лікарні від 18.10.24 №773, які є лише попередінм оглядом, то в них існують суттєві розбіжності, а саме, у листі вказано діагноз секам`яна хвороба, конкремент правого сечоводу камінчик який призводить до порушення сечовипускання, однак у діагнозі висновку УЗД , лікаря ОСОБА_3 взагалі відсутнє покликання на сечокам`яну хворобу та камінчик який призводить до порушення сечовипускання. В судовому засіданні ОСОБА_1 також не зміг пояснити чи приймав лікування і яке, тому такі докази не можуть також братись до уваги.

Враховуючи вищенаведене, суддя приходить до переконання що клопотання адвоката про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, подане з метою уникнення останнім покарання передбаченого ч.1ст.130КУпАП.

Обираючи ОСОБА_1 міру адміністративного стягнення, враховую обставини справи, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, його ставлення до вчиненого та ступінь його вини.

З врахуванням вищенаведеного приходжу до переконання, що до правопорушника ОСОБА_1 доцільним буде обрати стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, за якою він притягається до адміністративної відповідальності, та застосувати стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Вважаю, що дане стягнення буде достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягається до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року із змінами та доповненнями станом на 01.01.2024 року встановлена ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто стягненню підлягає судовий збір в розмірі 605грн. 60коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.23-24, 268, 283-284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одної тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 605 (шісот п`ять) грн. 60коп., який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили .

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою КМ України.

СУДДЯ: ШВЕД Н.П.