ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/4381/24 Головуючий в 1 інст. Гнатюк О.М.
Провадження №33/807/132/25 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 травня 2025 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2024 р., якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 гривень, з позбавленням керування транспортним засобам строком на 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 19 травня 2024 року о 23 годині 50 хвилин, ОСОБА_1 , керував автомобілем «Renault Logan» д.н.з. НОМЕР_1 , по площі Запорізькій проспект Соборний біля будинку 193 у м. Запоріжжі, будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Правопорушення вчинене повторно протягом року.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, як повторне протягом року керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив про порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права. Вважає, що суд ухилився від з`ясування фактичних обставин справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до їх вивчення, внаслідок чого його було незаконного притягнуто до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що суддею було застосовано спрощений підхід до розгляду справи та не встановлено факту вчинення ним адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності

Вказує що в порушення вимог ст.ст. 36, 245, 268 КУпАП, суддею не було розглянуто заявлене ним клопотання про об`єднання відносно нього справ в одне провадження. Крім того, ним було заявлено клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами, проте відповідна фіксація, в порушення його конституційних прав на захист - не здійснювалась.

Стверджує, що про постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №121181 від 29 квітня року, не був обізнаний, оскільки постанова винесена у його відсутність. Копія вказаної постанови йому не вручалась та рекомендованим листом на його адресу не направлялась, а тому він був позбавлений можливості оскаржити дану постанову до суду. Проте, вказаний факт суддею районного суду до уваги не був прийнятий. Отже вважає, що зазначена постанова з підстав не вручення йому її копії, не набрала законної сили.

Звертає увагу, що судом не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок суду про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та не зазначено мотивів відхилення інших доказів, на які він посилався під час судового розгляду. Разом із цим, до протоколу не долучено пояснень свідків, тощо.

Зазначає, що кваліфікуюча ознака, як повторність протягом року вчинення порушень, передбачених ч. 2-4 ст. 126 КУпАП відсутня, оскільки на день складання постанови серії ББА №121181 від 29 квітня 2024 року, він мав посвідчення водія, а відтак мав право керувати транспортним засобом.

На підставі вищевикладеного, апелянт просить постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2024 року скасувати, провадження в справі закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Разом із апеляційною скаргою, ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2024 року, посилаючись на поважність причини його пропуску.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що постановою судді Запорізького апеляційного суду від 5 вересня 2024 року, йому було повернуто апеляційну скаргу, яка була подана ним у встановлений ст. 294 КУпАП строк, з підстав недотриманням вимог КУпАП, що в свою чергу не є перешкодою для повторного звернення до суду апеляційної інстанції з дотриманням вимог КУпАП.

Отже вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції, ним пропущений з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, суддя апеляційного суду приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню та апелянту слід поновити строк на апеляційне оскарження, який ним пропущений з поважних причин з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 294 КУпАП апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звертався до апеляційної інстанції зі скаргою на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2024 р. (а.с. 21-23), яка постановою судді Запорізького апеляційного суду від 5 вересня 2024 р. повернута апелянту (а.с. 28), з причин відсутності клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження, що в свою чергу не є перешкодою для повторного звернення до суду апеляційної інстанції з дотриманням вимог КУпАП.

Враховуючи, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладені в клопотанні доводи, суддя апеляційного суду вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 16 серпня 2024 року.

Під час апеляційного перегляду справи, ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

У судове засідання апеляційного суду, яке було призначена на 2 травня 2025 року, ОСОБА_1 не з`явився, звернувся з клопотанням про відкладення розгляду справи, пославшись на сімейні обставини. Натомість, доказів на підтвердження поважності своєї неявки до суду не надав.

Розглянувши дане клопотання, суддя апеляційного суду вирішив відмовити в його задоволенні, оскільки розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням ОСОБА_1 з підстав розгляду його позову до Департаменту патрульної поліції (справа № 344/7713/24).

Між тим, станом на 2 травня 2025 року, по справі № 344/7713/24 постановлене судове рішення, яке набрала законної сили 19 березня 2025 року. Отже, за відсутності доказів поважності причини неявки до суду ОСОБА_1 , розгляд справи згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП, проводиться за відсутністю останнього.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду дійшов до наступних висновків.

У відповідності до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та ін.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляд справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи вина дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Матеріали справи засвідчують, що зазначених вимог закону суддя суду першої інстанції дотримався, оскільки проаналізував усі докази в їх сукупності, та дав їм належну оцінку і встановив, що ОСОБА_1 під час події порушив інкриміновані йому вимоги ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, що відображено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 809983 від 20 травня 2024 р. підтверджується:

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП. (а.с. 4);

- довідкою інспектора взводу 1 роти 2 батальйону 2 патрульної поліції в Запорізькій області ДПП ст. лейтенанта поліції О. Чаусової, відповідно до якої ОСОБА_1 має повторність за ст. 126 КУпАП. Посвідчення водія НОМЕР_2 від 13.03.2024 р. (а.с. 6);

- відеозаписом події (обкладинка справи).

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.1 а) ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Твердження апелянта, що про постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серія ББА №121181 від 29 квітня 2024 року не знав, апеляційний суд відхиляє з огляду на факт ухвалення рішення Третім апеляційний адміністративним судом в справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2024 року, якою ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову про визнання протиправною та скасування постанови серії ББА № 12181 від 29.04.2024 року. Вказаною постановою апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 4 листопада 2024 року, залишено без змін. Згідно бази Єдиного державного реєстру судових рішень, постанова суду набрала законної сили 19 березня 2025 року.

На доводи апелянта про те, що кваліфікуюча ознака, як повторність протягом року вчинення порушень, передбачених ч. 2-4 ст. 126 КУпАП - відсутня, оскільки на день складання постанови серії ББА №121181 від 29 квітня 2024 року, він мав посвідчення водія, а відтак мав право керувати транспортним засобом слід зазначити, що в матеріалах справи наявна постанова судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя в справі № 333/6681/22, за результатами розгляду якої, на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік (а.с 14-18). Згідно бази Єдиного державного реєстру судових рішень, постанова суду набрала законної сили 4 липня 2023 року. Отже, на момент складання постанови серії ББА №121181 від 29 квітня 2024 року, останній був позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік, тобто до 4 липня 2024 року.

Доводи апелянта про те, що суддею суду першої інстанції не розглянуто заявлене ним клопотання про об`єднання адміністративних справ відносно нього в одне провадження та клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами не є слушними, оскільки ані матеріали справи, ані зміст оскаржуваної постанови не засвідчують факт того, що ОСОБА_1 звертався до суду з відповідними клопотаннями.

Висновки суду першої інстанції, викладені в постанові, належним чином вмотивовані, повністю відповідають фактичним обставинам справи, суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

З огляду на вищенаведене, підстав для скасування постанови судді і закриття провадження по справі з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, суддя апеляційного суду не вбачає, а тому вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 серпня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. РассуждайДата документу Справа № 334/4381/24