Справа № 367/4153/25
Провадження №3/367/1480/2025
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 травня 2025 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Кухленко Д.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 та ст. 126 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

03.04.2025 близько 20 год. 00 хв. за адресою м. Ірпінь, вул. Університетська перехрестя з вул. Матвія Донцова, водій керуючи автомобілем Nissan Sylphy EV номерний знак НОМЕР_1 при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з електровелосипедом Sur-Ron Х, що призвело до матеріальних збитків, чим порушила вимоги п. 10.1. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП;

03.04.2025 близько 20 год. 00 хв. за адресою м. Ірпінь, вул. Університетська перехрестя з вул. Матвія Донцова, водій керуючи автомобілем Nissan Sylphy EV номерний знак НОМЕР_1 будучи причетним до ДТП з електровелосипедом Sur-Ron Х, в порушення вимог ПДР залишив місце ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10 А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП;

03.04.2025 близько 20 год. 00 хв. за адресою м. Ірпінь, вул. Університетська перехрестя з вул. Матвія Донцова, водій керував автомобілем Nissan Sylphy EV номерний знак НОМЕР_1 будучи позбавленим права керувати транспортним засобом повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1 А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В судове засідання, особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку визначеному чинним законодавством.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини вказував, що сторона, яка задіяна в ході розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Зважаючи на те, що відповідно до ст.268 КУпАП під час розгляду справ за ст. 122-4, ст. 124 та ст. 126 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не є обов`язковою, суд знаходить можливим провести розгляд у відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до положення ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пункт 10.1 ПДР України передбачає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Стаття 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до пп. «а» п.2.10 ПДР України водій, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Аналізуючи зібрані по справі докази, які суд, виходячи з положень ст. 251 КУпАП, визнає належними та допустимими, у зв`язку з чим приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 порушення ПДР України, адже дане ДТП сталося через недотримання ним вимог п.10.1, 2.10А ПДР України.

Провина ОСОБА_1 підтверджується наявними документами в матеріалах справи, а саме протоколами про адміністративне правопорушення серії ААД № 805274 від 04.04.2025, серії ААД № 805273 від 04.04.2025, рапортом помічника чергового ВП №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області Парфенюка Р.В. від 03.04.2025, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , схемою місця ДТП, та іншими матеріалами справ.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке, з урахуванням положень статей 8,9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти та їздити на автомобілях, тим самим погодились нести відповідальність та виконувати певні обов`язки у правовому полі держави.

Також суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В самому протоколі зазначено, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги пункту 2.1А ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 КУпАП, відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Однак матеріали справи не містять доказів притягнення ОСОБА_1 за частинами другою четвертою ст. 126 КУпАП протягом року.

З наведеного вбачається, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом, який не мав права керування транспортним засобам вчинене повторно протягом року, однак доказів повторності вчинення даного правопорушення до матеріалів справи долучено не було.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 5 статті 126 КпАП слід закрити, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку про необґрунтованість висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

У зв`язку з чим, враховуючи характер скоєного ОСОБА_1 правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, суд приходить до висновку, що йому необхідно призначити адміністративне стягнення в межах санкції ст. 122-4 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що буде необхідним і достатнім, з метою виховання особи в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненою нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. керуючись ст. ст. 122-4, 124, 126, 7, 9, 23, 24, 27, 29, 33, 34, 35, 38, 40-1, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу даного правопорушення в його діях.

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення в межах санкції ст. 122-4 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривні 60 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту прокурора без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанови надсилаються для примусового виконання до Відділу ДВС та стягується подвійний розмір штрафу.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через суд 1-ї інстанції протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Д.С. Кухленко