Провадження №: 3/752/4339/25
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 травня 2025 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП, -

встановив:

12 квітня 2025 року о 21 год 25 хв, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Pajero Wagon», н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Столичне шосе, 45 у м. Києві, під час вибору безпечної швидкості не врахував дорожню обстановку, при виникненні перешкоди для руху, яку він об`єктивно був спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу та скоїв наїзд на тварину, що призвело до механічних пошкоджень транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 2.3 (б), 12.1, 12.3 ПДР України. Після вчинення зазначених дій, воді ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п. 2.10 (а) ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих визнав частково. Пояснив суду, що у зазначений в протоколі день, час та місці керував транспортним засобом «Mitsubishi Pajero Wagon», н.з. НОМЕР_2 , рухався у другій смузі вул. Столичне шосе у м. Києві. Під час руху, на проїзну частину з лісу раптово вибіг лось та почав перетинати проїзну частину зліва на право відносно його руху у темпі бігу. Він застосував заходи екстреного гальмування та змістився правіше, частково з`їхавши на узбіччя, але зіткнення уникнути не вдалося. Після наїзду на лося, він зупинився на узбіччі. Також зупинилися і інші водії, які стали свідками пригоди. Він зателефонував до поліції. Протягом тривалого часу він чекав на приїзд поліції. Враховуючи, що наближалася комендантська година і він міг не встигнути добратися додому, поїхав з місця пригоди.

Захисник Атракович К.О. звертав увагу суду, що на схемі ДТП не правильно відображено місце зіткнення між керованим ОСОБА_1 автомобілем і лосем. Просив врахувати, що ОСОБА_1 не мав умислу на скоєння наїзду на лося і залишення місця ДТП. Після ДТП, він викликав поліцію та повідомив про обставини пригоди. Протягом тривалого чекав поліцію, але поїхав, оскільки наближалася комендантська година. При призначенні стягнення за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, просив врахувати, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності раніше не притягувався, скоїв правопорушення з необережності. Провадження за ст. 122- 4 КУпАП просив закрити.

Судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася 12.04.2025 о 21 год 25 хв на вул. Столичне шосе, 45 у м. Києві, за участю транспортного засобу «Mitsubishi Pajero Wagon», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 і тварини, яка вибігла на проїзну частину.

Схемою вищезазначеної пригоди визначено місце зіткнення між автомобілем «Mitsubishi Pajero Wagon», н.з. НОМЕР_2 і твариною, із зазначенням відповідних вимірів і розташування трупа тварини (а.с. 7).

Транспортний засіб «Mitsubishi Pajero Wagon», н.з. НОМЕР_2 , причетний до даної ДТП, залишив місце події.

На підтвердження вищезазначених обставин, до протоколу долучено рапорт поліцейського від 13.04.2025, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також відеозапис з камер відеоспостереження (а.с.8-10, 17).

Так, зі змісту рапорту поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону 3 полку 1 з ОПБ УПП у м. Києві ДПП Кучерова П. від 13.04.2025 встановлено, що 13.04.2025 під час несення служби у складі екіпажу Рубін 103 отримав виклик на ДТП без травмованих, що сталася на вул. Столичне шосе у м. Києві. Прибувши на місце виявили на узбіччі тіло тварини (лося) без ознак життя. Заявника та учасників пригоди на місці ДТП не виявлено. Зі слів заявниці на місці ДТП було два транспортні засоби «Mitsubishi Pajero Wagon», н.з. НОМЕР_2 і «Volvo XC 90», н.з. НОМЕР_3 . За наслідками події складено схему ДТП.

З письмових пояснень ОСОБА_2 встановлено, що 12.04.2025 приблизно о 21 год 22 хв був свідком того, як водій автомобіля «Mitsubishi Pajero Wagon», н.з. НОМЕР_2 збив лося. Побачивши дану подію він зупинився для надання допомоги учаснику ДТП. Між тим допомога була не потрібна. Він залишився на місці події для надання свідчень працівникам поліції. Приблизно о 23 год 35 хв водій автомобіля «Mitsubishi Pajero Wagon», н.з. НОМЕР_2 , не дочекавшись приїзду поліції, поїхав з місця пригоди. Через деякий час він також поїхав з місця подій, оскільки наближалася комендантська година. Також ОСОБА_2 зазначив, що учасником даної пригоди він не був.

З письмових пояснень ОСОБА_3 встановлено, що 12.04.2025 їй зателефонував чоловік ОСОБА_2 , і повідомив, що він став свідком ДТП, під час якого автомобіль збив лося. Дане пригода сталася на вул. Столичне шосе. З метою надання допомоги потерпілим, вона приїхала на місце ДТП і залишалася на місці подій до 23 год 40 хв, після чого поїхала додому.

З дослідженого відеозапису встановлено, що ділянка дороги, де сталося зіткнення, має по дві смуги у кожному напрямку. У певний момент з лісу на проїзну частину вибігла тварина та почала її перетинати. Автомобілі, які рухалися по проїзній частині, почали гальмувати. Автомобіль, який рухається у другій смузі, не встигає загальмувати та штовхає тварину. Після чого, тварина продовжує рух і вибігає на зустрічну смугу, де у другій смузі її збиває автомобіль «Mitsubishi Pajero Wagon», н.з. НОМЕР_2 .

Вказані обставини, водієм ОСОБА_1 не заперечувалися.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За наслідками розгляду вищезазначених матеріалів, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 з необережності, порушив п. 2.10 (а), 2.3 (б), 12.1, 12.3 ПДР України, що виразилося у тому, що під час вибору безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку, при виникненні перешкоди для руху, яку він об`єктивно був спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу. Таке порушення знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням вищенаведеної дорожньо-транспортної пригоди і її наслідками. Також в ході розгляду справи знайшов підтвердження факт залишення ОСОБА_1 місця ДТП.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не мав умислу на залишення місця ДТП, суд сприймає, як спосіб захисту, оскільки вимогами п. 2.10 (а) передбачений обов`язок водія, який причетний до ДТП, на місці події до приїзду поліції. Таких вимог ПДР України, він не дотримався.

Посилання сторони захисту не на правильність складення схеми ДТП, суд відхиляє, оскільки з місця ДТП, учасник подій поїхав, і схема ДТП складена працівниками поліції, враховуючи обставини, які були виявлені ними на момент прибуття на місце пригоди.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що досліджені докази повністю узгоджуються між собою. Їх аналіз дає суду підстави прийти до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, 124 КУпАП, за ознаками порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів і залишення місця дорожньо-транспортної пригоди.

Вирішуючи питання про вид адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених ст.34-35 КУпАП, судом не встановлено.

Відповідно до ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції ст. 122-4 КУпАП, яка є більш суворою, ніж санкція статті 124 КУпАП.

Згідно ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 23, 33-35, 122-4, 124, 276-280, 283-285 КУпАП, п. 2.10 (а), 2.3 (б), 12.1, 12.3 ПДР України, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Єсауленко М.В.