Провадження № 33/4823/315/25
Категорія - ч. 3 ст. 172-20 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Оседача М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 лютого 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , місце служби: військова частина НОМЕР_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Як встановив суд, 08 грудня 2024 року о 14 год. 00 хв., ОСОБА_2 , виконував обов`язки військової служби на території військовій частини НОМЕР_1 в умовах особливого періоду, у нетверезому стані та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати через незаконність та закрити провадження по справі, за відсутністю в його діях складу військового адмінправопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, а постанова винесена із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що під час розгляду справи в місцевому суді були порушені його права, оскільки розгляд справи, всупереч вимог ст. 268 КУпАП, було здійснено без його участі, що позбавило останнього можливості надати свої пояснення з приводу даних обставин події. Зазначає, що в справі відсутні належні, достовірні та допустимі докази вчинення ним військового адмінправопорушення та акцентує увагу на тому, що він взагалі не перебував на території військової частини, у день та час зазначений у протоколі, і не виконував обов`язки військової служби, а протокол був складений із-за конфліктної ситуації із посадовими особами військової частини. Більш того, посилається на те, що станом на 08.12.2024 року він не приступив до виконання обов`язків військовослужбовця, адже на той час не прийняв та не скріпив власноручним підписом присягу військовослужбовця. Також, вказує, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і такий не було проведено з незалежних він нього причин. Окрім цього, зазначає, що йому не було роз`яснено процесуальні права, протокол про адмінправопорушення було складено за його відсутності, копія якого не була вручена та у ньому взагалі не зазначено місця вчинення правопорушення, а тому вважає, що його було безпідставно притягнуто до адмінвідповідальности, за обставин наведених у протоколі.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився. При цьому, апеляційним судом неодноразово вживались заходи щодо повідомлення останнього про час та місце слухання справи, але це не виявилось можливим, оскільки у абонента обмежена можливість отримувати вхідні дзвінки.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Адміністративна відповідальність за ч.3 ст.172-20 КУпАП передбачена, зокрема, за розпивання алкогольних напоїв військовослужбовцями під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи ( занять ) протягом робочого ( навчального ) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком ( розкладом занять ); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника ); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

За змістом ч.1 ст.1 ЗУ «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 №264/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, на території України з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який діє і на даний час.

Як зазначено у протоколі серії А2995 № 53 про військове адміністративне правопорушення від 08.12.2024 року, військовослужбовець ОСОБА_2 08 грудня 2024 року о 14 год. 00 хв. виконував обов`язки військової служби на території військовій частини НОМЕР_1 в умовах особливого періоду, у нетверезому стані та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.4-5).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджується письмовими поясненнями військовослужбовців ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до яких на території військової частини ОСОБА_2 був виявлений з явними ознаками алкогольного сп`яніння, і що останній відмовляється пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння (а.с.8,9).

Обставини, викладені в протоколі про військове адмінправопорушення, також підтверджуються актом про факт відмови військовослужбовця ОСОБА_2 від проведення огляду на стан сп`яніння з використанням технічних засобів та тестів, а також і актом відмови останнього від забору крові з метою виявлення стану його алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів (а.с.6,7).

Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість свідків або будь-яку зацікавленість командира військової частини у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

До того, ж будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення такого огляду та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_2 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його процесуальних прав та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять, і це дає підстави для відхилення доводів апелянта про те, що дану справу було сфабриковано.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 346 від 05.12.2024 року (а.с.11), ОСОБА_2 з 04.12.2024 року зараховано до списків особового складу вказаної військової частини та на всі види забезпечення, з 05.12.2024 року останній вважається таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою, а тому доводи апелянта про протилежне, позбавлені підстав.

Твердження ОСОБА_2 про те, що йому не було роз`яснено процесуальні права, є непереконливими, з огляду на таке.

Як слідує із протоколу про військове адміністративне правопорушення, у ньому міститься відмітка про те, що ОСОБА_2 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Також, останній під час складення протоколу стосовно нього скористався своїм конституційним правом, яке передбачене ст. 63 Конституції України та відмовився надавати будь-які пояснення по суті порушення.

Окрім того, ОСОБА_2 не був позбавлений можливості вказати у протоколі про свою незгоду з викладеним відомостями у ньому та отримати його копію, проте, наданими йому правами не скористався.

Посилання ОСОБА_2 на порушення його прав через розгляд справи у відсутності останнього, не знайшло свого об`єктивного підтвердження, так як статтею 268 КУпАП визначений вичерпний перелік категорій справ про адміністративні правопорушення, розгляд яких передбачає обов`язкову участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, проте, стаття 172-20 КУпАП до цього переліку не входить.

Відтак, доводи ОСОБА_2 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і безпідставними. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання ним уникнути установленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_2 винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, оскільки він, як військовослужбовець, був виявлений на території військової частини з явними ознаками алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду, та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення ОСОБА_2 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, його особи, ступеня вини та в межах санкції ч.3 ст.172-20 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила військове адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_2 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненому військовому адмінправопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач