Справа №: 302/556/25 3/302/225/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2025 селище Міжгір`я

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Кривка В.П.,

розглянувши справу про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 130 ч.1, 126 ч.5 КУпАП, за протоколами серія ЕПР 1 № 306358, серія ЕПР 1 № 306342 від 20.04.2025, складених поліцейським ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області Шетеля В.В., стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, паспорт гр.України номер НОМЕР_1 , виданий Міжгірським відділом ГУ ДМС у Закарпатській області 11.08.2021, РНОКПП НОМЕР_2 , свідоцтво про народження серія, номер НОМЕР_3 , видане 06.10.2020 відділом ДРАЦС Міжгірського РУЮ Закарпатської області, паспорт громадянина України для виїзду за кордон номер НОМЕР_4 , виданий 13.02.2024 Міжгірським відділом ГУ ДМС України в Закарпатській області, раніше притягався до адміністративної відповідальності в межах року згідно з постановою серія, номер ЕНА 2980625 від 04.09.2024 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 статті 126 КУпАП, з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень (постанову надіслано на примусове виконання в орган виконавчої служби супровідним листом № 13337 від 13.11.2024), не наділений правом керування транспортними засобами, засіб зв`язку НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , інших відомостей про особу не надано,

В С Т А Н О В И В:

20.04.2025 біля 15 години 57 хвилин ОСОБА_1 керував легковим автомобілем марки ВАЗ 2103 номерний знак НОМЕР_7 , який належить громадянці ОСОБА_2 , на автодорозі по вулиці Набережній в селищі Міжгір`я Хустського району Закарпатської області, маючи ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, а також не маючи права керування таким транспортним засобом, вчинивши це правопорушення повторно протягом року (постанова від 04.09.2024 з реквізитами, які зазначені у вступній частині), чим не виконав вимоги пункту 2.1 А Правил дорожнього руху України. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку на місці та в медичному закладі, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, будучи належно повідомленим про судове засідання, що підтверджено інформаційною довідкою з судової програми «Діловодство суду» у виді доставки смс-повідомлення на особовий засіб мобільного зв`язку, про що є підтвердження в справі. Окрім цього, ОСОБА_1 викликався на розгляд справи шляхом оголошення на веб-сторінці суду сайту «Судова влада».

Відповідно до положень статті 268 КУпАП суддею прийнято рішення розглянути справу без участі особи. Суддею взято до уваги також те, що ОСОБА_1 ознайомлений з протоколом про адміністративне правопорушення, що стверджено відміткою про те, що справу за складеним протоколом розглядатиме Міжгірський районний суд Закарпатської області. Направлення справи до суду також оголошено ОСОБА_1 під час складання протоколів і зафіксовано відеозаписом цих обставин. Отже, особа, стосовно якої розпочато провадження в справі про адміністративне правопорушення, зобов`язана сприяти розгляду справи та цікавитись рухом справи, подавати в справу заяви чи письмові пояснення якщо вважає за необхідне чи повідомляти про поважність причин неявки в судове засідання, тобто виконувати обов`язки покладені законом.

Суд зазначає, що з огляду на практику, викладену в рішенні ЄСПЛ, зокрема у справі «Пономарьов проти України», Заява N 3236/03, п.41, від 03.04.2008 сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A.v.Spain) від 07.07.1989).

Оцінивши зміст протоколу, дослідивши додані до нього документи та матеріали, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності з огляду на таке обґрунтування.

Пункт 2.1 «а» Правил дорожнього руху України передбачає, що водій механічного транспортного засобу повинен при собі мати посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України передбачає, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття 126 ч.5 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення правопорушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті, зокрема за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом (стаття 126 ч.2 КУпАП).

Згідно з статтею 130 ч.1 КУпАП настає адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особами в стані алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

До матеріалів справи додано копію постанови (реквізити зазначені у вступній частині цієї постанови судді) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 126 ч.2 КУпАП, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за таких обставин (поряд з іншими): ОСОБА_1 04.09.2024 біля 17 години 34 хв. у селищі Міжгір`я по вулиці Будителів керував транспортним засобом легковим автомарки ВАЗ 2101 номерний знак НОМЕР_8 , будучи не пристебнутим паском безпеки та без посвідчення водія відповідної категорії. За вчинене правопорушення, передбаченого статтею 126 ч.2 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом), до ОСОБА_1 було застосовано стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень

У протоколі про адміністративне правопорушення є відмітка про те, що особа ознайомлена із змістом протоколу, розглядом справи в суді, правом надання пояснення особисто, однак відмовилась від підпису протоколів. Ця особа не надала пояснень особистих в протоколі і не зазначила, що заперечує обставини, які зафіксовані в протоколі і встановлені суддею.

Із змісту відеозапису, доданого до матеріалів справи, який зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського видно, що поліцейськими на патрульному службовому авто зупинено особу, яка на автодорозі керувала зазначеним у протоколах транспортним засобом. Водій цього транспортного засобу визнав, що не має посвідчення водія на зазначений транспортний засіб і пояснив, що раніше (у вересні минулого року) також був зупинений поліцейським, який виніс постанову і наклав на нього штраф за те, що він не має посвідчення водія.

Відеозаписом зафіксовано керування особою легковим автомобілем без пристебнутого паска безпеки, що й стало підставою для зупинки транспортного засобу працівниками поліції та в подальшому притягнення ОСОБА_1 за це правопорушення (складено постанову на місці зупинки). Окрім цього, відеозаписом також зафіксовано висловлення працівником поліції претензій особі щодо керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та необхідність пройти огляду на стан такого сп`яніння на місці події із застосуванням спеціального приладу «Драгер». ОСОБА_1 спочатку заперечував вжиття спиртних напоїв до керування транспортним засобом чи напередодні, але в подальшому відмовився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки.

Отже, особою під час складання протоколу і оформлення матеріалів визнано обставини, які зазначені в протоколі та допущення порушень правил дорожнього руху.

У рішенні ЄСПЛ від 29.06.2007 справа «О Галлорен та Франціс проти Сполученого Королівства» надано висновок, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілями, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Суд дійшов висновку, що вина зазначеної особи в учиненні правопорушень, передбачених статтями 126 ч.5, 130 ч.1 КУпАП, доведена достатніми, достовірними і належними доказами, які не оспорені ні під час складання протоколів, ні під час розгляду справи по суті в суді.

ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності.

Стаття 36 ч.2 КУпАП передбачає: якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Санкція статті 130 ч.1 КУпАП передбачає: накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Санкція статті 126 ч.5 КУпАП передбачає: накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Отже, відповідно до положень частини 2 статті 36 КУпАП на ОСОБА_1 слід накласти стягнення найбільш суворе за змістом порівняння розміру санкцій вище зазначених адміністративних правопорушень, тобто згідно з статтею 126 ч.5 КУпАП.

Обираючи вид і розмір стягнення відповідно до альтернативної санкції статті 126 ч.5 КУпАП, суд зважає на таке.

Обов`язковими основними видами стягнення за вчинення правопорушення є накладення штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами. Ці стягнення підлягають застосуванню, бо ОСОБА_1 може і надалі здійснювати зазначені правопорушення, тобто керувати автомобілями чи іншими транспортними засобами не маючи підтверджень, що він належно володіє Правилами дорожнього руху або ж не пред`являти посвідчення водія поліцейському. Таке загрожує безпеці іншим учасникам дорожнього руху. З огляду на те, що правопорушник ОСОБА_1 вперше вчинив правопорушення, передбачене статтею 126 ч.5 КУпАП, не працює, - суддя вважає, що штраф слід призначити в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті 126 ч.5 КУпАП, тобто взяти до уваги ці обставини майнового стану особи.

Статтею 308 КУпАП передбачено стягнення подвійного розміру штрафу у разі не сплати його правопорушником у визначеному розмірі добровільно протягом 15 днів з дня винесення постанови, яка особою не буде оскаржуватися, або ж у цей же строк у разі оскарження такої постанови і залишення її без змін рішенням суду апеляційної інстанції (положення статті 307 КУпАП).

Суд дійшов висновку, що додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу не підлягає застосуванню з урахуванням альтернативності його накладення згідно з санкцією статті 126 ч.5 КУпАП, бо в справі надано підтвердження того, що ОСОБА_1 не володіє особисто зазначеним транспортним засобом, яким він керував під час вчинення зазначеного правопорушення. Зокрема, у протоколі зазначено, що власником автомобіля є громадянка ОСОБА_2 . Окрім цього, працівником поліції транспортний засіб не вилучався і не затримувався для забезпечення справи про адміністративне правопорушення.

Витрати по сплаті судового збору покласти на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності відповідно до п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 36 ч.2, 280, 283 285, 308 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим в учиненні правопорушень, передбачених статтями 126 ч.5, 130 ч.1 КУпАП, і накласти на нього стягнення із застосуванням положень частини другої статті 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу.

У разі несплати штрафу добровільно в строк протягом 15 днів з дня вручення ОСОБА_1 постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, стягнути з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу в сумі 81600 грн.

Банківські реквізити для сплати штрафу: Отримувач - ГУК у Закарпатській області/21081300,Код , Рахунок UA0007001, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету 21081300.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у користь держави в сумі 605 грн 60 коп.

Банківські реквізити для сплати судового збору: Отримувач-ГУК у м. Київ/22030106, Код , Рахунок UA0026001, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Апеляційну скаргу на постанову судді може бути подано в Закарпатський апеляційний суд через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня винесення цієї постанови.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 294 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці з дня набрання постановою суду законної сили.

Копію постанов надіслати особі на відому адресу в справі за місцем його проживання.

Постанова складена 02.06.2025.

Суддя: В. П. Кривка