cправа №947/3274/25
провадження №3/947/1547/25
П О С Т А Н О В А

23 травня 2025 року м.Одеса

Суддя Київського районного суду міста Одеси Щербіна А.В., у присутності секретаря судового засідання Стрельчука М.С.,

розглянувши у судовому засіданні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю ОСОБА_1 , його захисника адвоката Касьяненка Ю.А., потерпілої ОСОБА_2 та її представника адвоката Цуркана Ю.В.,

В С Т А Н О В И В:

На адресу суду з УПП в Одеській області ДПП надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №310691 від 04 січня 2025 року вбачається, що 04.01.2025 року близько 21 год. 30 хв., ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру відносно своєї дружини, ОСОБА_2 , що проявлялось у цькуванні, що могло завдати шкоди психологічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В матеріалах справи також містяться: 1) форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства; 2) заява на ім`я начальника ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 04.01.2025 року ОСОБА_2 , яка просила прийняти міри до її чоловіка, ОСОБА_1 , який постійно застосовує відносно неї психологічне насильство; 3) пояснення від ОСОБА_2 , яка пояснила, що її чоловік систематично вчиняє дії, щоб вона перебувала у стані страху та втекла, а саме: побив усі крани, зламав телевізори, радіо, порвав шнур на швейній машинці.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що не визнає обставини, викладені у протоколі. Долучив до матеріалів справи медичну довідку, у якій зазначено, що він має діагноз «Хронічна ішемія мозку. Синдром неспокійних ніг» та пояснив, що у той день, 04.01.2025 року, прийняв ліки та ліг спати. А дружина, незважаючи на його бажання відпочивати, у сусідній кімнаті щось шила на швейній машинці, і це заважало йому спати, тому він пішов до неї у кімнату та розірвав на швейній машинці шнур. Не вважав це вчиненням домашнього насильства відносно дружини, оскільки якби дружина продовжили шити на швейній машинці, то його стан здоров`я значно погіршився.

Потерпіла ОСОБА_2 просила притягнути чоловіка до відповідальності, пояснила, що у той день, 04.01.2025 року, взагалі не користувалась швейною машинкою, хворіла. Вийшла зі своєї кімнати на кухню, а коли повернулася, то побачила, що її швейну машинку пошкоджено, а саме розірвано привідний ремінь. Також зауважила, що психологічне насильство її чоловік застосовує до неї систематично, в своїх письмових поясненнях долучила медичну довідку КНП «Міський психіатричний диспансер» ОМР про погіршення свого стану здоров`я.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Касьяненко Ю.Я. заперечував щодо обставин, зазначених у протоколі, вважав, що в діях ОСОБА_1 немає складу адміністративного правопорушення, а тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Частина 1 ст.173-2 КУпАП передбачає зокрема адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно з п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі Закон про домашнє насильство), домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

Пункт 14 ч.1 ст.1 Закону про домашнє насильство визначає, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з п.1 ч.2 ст.3 Закону про домашнє насильство, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на осіб, які є подружжям.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, у провину ОСОБА_1 ставиться вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно його дружини, ОСОБА_3 , що полягало у її цькуванні.

У даному протоколі, ОСОБА_1 особисто зазначив, що розірвав ремінь на швейній машинці дружини, щоб вона вночі не шила та не будила його. У судовому засіданні він також підтвердив факт пошкодження ним особистої швейної машинки дружини.

Суддя вважає, що в даному випадку, пошкодження майна, яке спрямовано на обмеження волевиявлення потерпілої особи користуватися особистим майном, напряму пов`язане з дією на психіку потерпілої, що завдає їй психологічної травми є формою цькуванням та різновидом психологічного насильства.

При цьому, суддя вважає необґрунтованим клопотання захисника про закриття справи через відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки під час судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_1 пошкодив майно своєї дружини, через що остання зазнала негативного психічного впливу і як наслідок викликала поліцію.

Таким чином, дослідивши докази по справі, заслухавши учасників справи, оцінюючи кожний доказ з точку зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суддя робить висновок, що 04.01.2025 року близько 21 год. 30 хв., ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини, ОСОБА_2 , домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру, що проявлялось у цькуванні, яке завдало шкоди психологічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення, зокрема враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.35 КУпАП суддею не встановлено.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.34 КУпАП, суддею не встановлено.

Таким чином, з метою виховання та запобігання вчинення ним нових правопорушень, суддя вважає, що обґрунтованим та достатнім буде застосувати до ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, 34, 35, 40-1, 173-2, 251, 252, 280, 283, 284, 288, 289, 291, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

1. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

2. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

3. Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять (15) днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять (15) днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.

4. Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

5. Ця постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд міста Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В. Щербіна