Справа № 308/5532/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Крегул М.М., за участю особи відносно якої складено протокол ОСОБА_1 та його представника- Яцук Т.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

І з протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 327996 від 03.04.2025 року вбачається, що 03.04.2025 року о 23 год. 35 хв. прикордонним нарядом «Група реагування» спільно з прикордонним оперативно-розшуковим відділом, був виявлений та затриманий гр. ОСОБА_1 на відстані 250 метрів до державного кордону України, на напрямку 309 прикордонного знаку, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України, під час виконання ним службових обов`язків, а саме на неодноразову вимогу старшого прикордонного наряду зупинити транспортний засіб, даний громадянин вдався до втечі. Своїми діями порушив вимоги ст. 34 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 2003 року, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

26.05.2025 року через канцелярію суду від представника ОСОБА_1 Яцук Т.П. надійшли письмові заперечення на адміністративний протокол, згідно яких, остання зазначає, що ОСОБА_2 є офіційно працевлаштованим водієм служби таксі. У день складання протоколу ОСОБА_2 перебував на зміні, здійснюючи пасажирські перевезення. Будь-яких умисних дій, спрямованих на невиконання законних вимог прикордонників не вчиняв. Згідно з зданими геолокації, маршрут клієнта був пов`язаний виключно із виконанням його трудових обов`язків.

Крім того зазначає, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, такі як відеозаписи, фотоматеріали або показання свідків, що підтверджують факт подання сигналу про зупинку. У ОСОБА_2 відсутній умисел на вчинення даного правопорушення.

Також вказує, що при складанні протоколу було порушено вимоги ст.256 КУпАП протокол не містить повного та чіткого опису обставин справи. Не надано належних доказів того, що ОСОБА_2 отримав зрозумілу та чітку вимогу про зупинку, як того вимагають п.10.4 Правил дорожнього руху.

З урахуванням наведеного просить визнати адміністративний протокол таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства; закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 Яцук Т.П. підтримала письмові заперечення, просила закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовеому засідання свою вину заперечив, підтримав пояснення викладені ним письмово. Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та представника особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення Яцук Т.П., дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю з таких міркувань.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185-10 КУпАП, полягає у злісній непокорі законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано також протокол про адміністративне затримання від 03.04.2025 року, протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 04.04.2025 року та схему щодо виникнення обстановки на ділянці ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону 03.04.2025 року, які самі по собі без інших доказів не підтверджують вину особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

З рапорту офіцера (оперуповноваженого) прикордонного оперативно-розшукового відділу (з м.д. АДРЕСА_2 ) головного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_1 прикордонного загону старшого лейтенанта ОСОБА_3 від 03.04.2025 року вбачається, що 03.04.2025 року о 23 год. 35 хв. прикордонним нарядом «Група реагування» спільно з прикордонним оперативно-розшуковим відділом, був виявлений та затриманий гр. ОСОБА_1 на відстані 250 метрів до державного кордону України, на напрямку 309 прикордонного знаку, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України, під час виконання ним службових обов`язків, а саме на неодноразову вимогу старшого прикордонного наряду зупинити транспортний засіб, даний громадянин вдався до втечі. Своїми діями порушив вимоги ст. 34 Закону України «Про Державну прикордонну службу України».

Інших доказів матеріали справи не містять.

Таким чином, суддя дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували подію даного правопорушення, а саме, що 03.04.2025 року о 23 год. 35 хв. ОСОБА_1 здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, а саме на неодноразову повторювану законну вимогу зупинити транспортний засіб, вдався до втечі.

Щодо рапорту офіцера (оперуповноваженого) прикордонного оперативно-розшукового відділу (з м.д. АДРЕСА_2 ) головного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_1 прикордонного загону старшого лейтенанта ОСОБА_3 від 03.04.2025 року, то рапорт працівника ДПС України, який доданий до протоколу не може бути визнаний доказом підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення, оскільки він не підтверджуються іншими доказами. Рапорт є внутрішнім документом та не може слугувати доказом по справі, оскільки механізм складання рапорту не врегульований законодавцем, складається у вільній формі, тому не відображає всіх необхідних відомостей для судового провадження, та в ньому відсутні джерела отримання інформації, у зв`язку із чим, не може бути доказом у розумінні ст. 251 КУпАП.

Окрім цього, ч.1 ст. 185-10 КУпАП, як і ст. 34 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» є банкетними та відсильними нормами відповідно. Відтак в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, яку саме законну вимогу військовослужбовця Державної прикордонної служби України не виконав ОСОБА_1 , яким пунктом частини 1 статті 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» передбачено право військовослужбовця Державної прикордонної служби України вимагати зупинити транспортний засіб.

Таким чином, наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами не доведено події та складу правопорушення, а саме, що ОСОБА_1 03.04.2025 року о 23 год. 35 хв. здійснив злісну непокору законній вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, а саме на неодноразову повторювану законну вимогу зупинити транспортний засіб, вдався до втечі.

Відповідно до постанови КАС ВС від 08.07.2020 №463/1352/16-а у силу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

При цьому суд приймає вмотивовану постанову тільки в межах викладених уповноваженою посадовою особою у протоколі про адміністративне правопорушення та обсягу доказів, наявних в матеріалах справи.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та додані до протоколу.

За вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Оцінивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП, подія та наявність складу правопорушення та вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не доведена зібраними по справі доказами.

За наведених обставин, провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП підлягає закриттю за відсутності в діях особи події та складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 251, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул