Справа № 621/1208/25
Провадження № 3/621/487/25
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 червня 2025 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Вельможна І.В., розглянувши матеріали, які надійшли від відділу поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який 23 березня 1982 року в с. Геніївка Зміївського району Харківської області, громадянина України, працюючого на посаді молодшого інспектора СМРБ Темнівської ВК 100, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 08.02.1999 Зміївським РВ УМВС України в Харківській області, відомості про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні,

за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

у с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №035918, 19.04.2025 близько 15:30 години за місцем свого проживання ОСОБА_1 вчинив відносно свого батька ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме ображав нецензурною лайкою, та погрожував фізичною розправою, в наслідок чого була заподіяна психічному здоров`ю потерпілого.

23.04.2025 матеріал надійшов до суду та згідно протоколу автоматизованого розподілу справи для розгляду матеріалу визначено суддю Овдієнка В.В.

Постановою судді Зміївського районного суду Харківської області Овдієнка В.В. від 24 квітня 2025 року матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернуті до ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області для належного оформлення.

05.05.2025 матеріали після доопрацювання надійшли до канцелярії Зміївського районного суду Харківської області та згідно протоколу автоматизованого розподілу справи для розгляду матеріалу визначено суддю Вельможну І.В.

Розгляд матеріалів призначено на 07.05.2025.

07.05.2025 судовий розгляд адміністративного матеріалу відкладено до 19.05.2025 за клопотанням ОСОБА_1

19.05.2025 судовий розгляд адміністративного матеріалу відкладено до 30.05.2025 за клопотанням ОСОБА_1 у зв`язку з викликом свідка.

30.05.2025 судовий розгляд адміністративного матеріалу відкладено до 03.06.2025.

Під час судового розгляду, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 заперечував проти обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Надав суду пояснення в яких зазначив, що ініціював сварку безпосередньо ОСОБА_2 , батько. Працівників поліції викликав не батько, а брат ОСОБА_3 . Вказав, що сварки відбуваються постійно на побутовому підґрунті вже на протязі значного проміжку часу.

Викликаний до суду для надання пояснень ОСОБА_2 (потерпілий) не з`явився, письмових пояснень з приводу обставин правопорушення не надав.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суддя дійшов наступного.

До протоколу долучено:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №035918 від 19.04.2025, в якому викладено обставини правопорушення. (а. с. 1);

- рапорт інспектора чергового ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області від 19.04.2025 про надходження повідомлення про факт вчинення домашнього насильства, заявник ОСОБА_4 (а. с. 2);

- письмові поясненням потерпілого ОСОБА_2 від 19.04.2025 щодо обставин події, яка мала місце 19.04.2025 (а. с. 3);

- копією заяви ОСОБА_2 від 19.04.2025 про прийняття мір відносно його сина ОСОБА_1 який 19.04.2025 вчинив відносно нього домашнє насильство (а. с. 4);

- копією форм оцінки ризиків вчинення домашнього насильства складеної за фактом обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення (а. с. 5 - 6).

Судом досліджено письмові пояснення з викладом заперечень ОСОБА_1 стосовно обставин події 19.04.2025, а також відеозапис безпосередньої обстановки на місці події.

Відповідно до статті 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідальність за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією частини 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, має місце тоді, коли будь-які діяння психологічного характеру тягнуть за собою можливість настання шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

У свою чергу, слід розрізняти такі поняття, як "сварка", "конфлікт" та "насильство".

Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.

Конфлікт: особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення та встановлених судовим розглядом обставин, має місце сімейна сварка, яка за своєю суттю не охоплюється диспозицією статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та не є об`єктивною стороною вказаного правопорушення, за яке особа може бути притягнутою до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В матеріалах справи відсутні будь які докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру відносно ОСОБА_1 , а отже, протокол про притягнення до адміністративної відповідальності не може вважатись беззаперечним доказом вчинення такого правопорушення.

Згідно з частиною 2 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень пункту третього частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а тому покладення на суд обов`язків ініціювати збір доказів для доказування вини особи суперечить принципам об`єктивності та неупередженості суду при розгляді справи та є неприпустимим.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У даному випадку, зібрані та подані суду матеріали, як докази, за своєю суттю залишають місце сумнівам, як наслідок, не узгоджується зі стандартом доказування поза розумним сумнівом.

Таким чином, з огляду на обставини встановлені під час судового розгляду, винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частини 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин є недоведена.

Відповідно до пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити з підстав, передбачених пунктом 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: