Справа № 686/7844/25
Провадження № 3/135/269/25
ПОСТАНОВА

іменем України

26.05.2025 м. Ладижин Вінницька область

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Волошина Т.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонер, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбачених ч. 5 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2025 року о 09 годині 54 хвилині у селі Пирогівці Хмельницького району Хмельницької області ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Renault», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , не маючи посвідчення водія, тобто без права керування таким транспортним засобом. Зазначене адміністративне правопорушення вчинено повторно протягом року.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, визнав у повному обсязі. Пояснив, що 14 березня 2025 року о 09 годині 54 хвилині він дійсно керував автомобілем марки «Renault», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , у селі Пирогівці Хмельницького району Хмельницької області, не маючи посвідчення водія.

З його слів, посвідчення водія було вилучене у зв`язку з тим, що він був позбавлений права керування транспортними засобами за неодноразове порушення Правил дорожнього руху. Він усвідомлює, що за відсутності посвідчення водія керування транспортним засобом є забороненим законом та тягне за собою адміністративну відповідальність.

ОСОБА_1 також зазначив, що раніше вже притягувався до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 126 КУпАП, про що винесено постанову уповноваженою посадовою особою поліції. Цю постанову він не оскаржував, і вона набрала законної сили.

У судовому засіданні ОСОБА_1 щиро розкаявся у вчиненому правопорушенні, визнав свою помилку та просив суд врахувати щире каяття і суворо не карати.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частини першап`ята статті 126 КУпАП передбачають відповідальність, зокрема, за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою четвертою цієї статті.

Так, частина друга статті 126 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до пункту 2.1а Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу зобов`язаний мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «О`Галлоран та Франсіс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке відповідно до положень статей 8, 9 Конституції України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства України, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє або керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів створює потенційну загрозу серйозної шкоди. Особи, які реалізують своє право володіти та керувати транспортними засобами, тим самим погоджуються нести відповідальність і виконувати додаткові обов`язки, встановлені правом держави.

Згідно зі статтею 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність конкретної особи у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями потерпілих і свідків, висновками експертів, речовими доказами, показаннями технічних приладів та засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами, у тому числі протоколами про вилучення речей і документів.

У судовому засіданні ОСОБА_1 визнав свою винуватість. Крім того, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення за наведених вище обставин беззаперечно підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, які не викликають сумнівів щодо їх достовірності та допустимості.

Зокрема, це підтверджується даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 270916 від 14.03.2025, складеному уповноваженою на те посадовою особою. Зміст протоколу повністю відповідає вимогам статті 256 КУпАП. ОСОБА_1 з його змістом був ознайомлений та власноручно підписав протокол.

Згідно з довідкою інспектора Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Костриби Д., посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане 13.05.2016, було оформлене на ім`я ОСОБА_1 . У цій же довідці зазначено, що за ОСОБА_1 зареєстровано численні адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Зокрема, 30.08.2024 ним було вчинено правопорушення, передбачене частиною другою статті 126 КУпАП.

Постановою серії ЕНА № 2946467 від 30.08.2024 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності як особу, яка не має права керування транспортним засобом, за ч. 2 ст. 126 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. Відомості про оскарження зазначеної постанови відсутні.

Крім того, судом був оглянутий відеозапис з нагрудної камери поліцейського, долучений до матеріалів справи, який є належним і допустимим доказом. На відеозаписі зафіксовано безперервний рух транспортного засобу автомобіля марки «Renault», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 у селі Пирогівці Хмельницького району Хмельницької області. Зупинка автомобіля була здійснена на законну вимогу працівника поліції. На вимогу поліцейського ОСОБА_1 не пред`явив посвідчення водія.

Запис із нагрудної камери не містить жодних ознак застосування до особи психологічного тиску або порушення її права на захист під час складання адміністративних матеріалів.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 , будучи особою, яка не має права керування транспортним засобом, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за аналогічне порушення, знову вчинив правопорушення, передбачене частиною другою статті 126 КУпАП, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення суд, відповідно до вимог статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 , є щире розкаяння у вчиненому правопорушенні. Обставин, що обтяжують його відповідальність, судом не встановлено.

Відповідно до санкції частини п`ятої статті 126 КУпАП, за вчинення вказаного правопорушення передбачено накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу або без такого.

Водночас, згідно з частиною першою статті 28 КУпАП, оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, здійснюється примусово за рішенням суду з наступною його реалізацією та передачею виручених коштів колишньому власникові за відрахуванням витрат на реалізацію. Таке стягнення можливе виключно у випадку, якщо правопорушник є власником відповідного майна.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що автомобіль марки «Renault», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , перебуває у його власності, що виключає можливість застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді оплатного вилучення.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Призначення саме такого виду стягнення є необхідним і достатнім для виховання правопорушника в дусі дотримання законів України, а також для запобігання вчиненню нових правопорушень.

У порядку, визначеному ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 9, 28, 33, 40-1, ч. 5 ст. 126, 251, 256, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605 грн 60 коп. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя