Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/176/25 Головуючий у суді І-ї інстанції Драний В. В.
Категорія - 185 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Онуфрієв В. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2025 року. суддя Кропивницького апеляційного суду Онуфрієв В.М., за участю секретаря Сакари І.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м.Кіровограда від 14 травня 2024 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, Кіровоградської області, громадянку України, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 грн.

Стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн. 60 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 25.02.2024 року о 02:57 год. в м. Кропивницький по вул. Кримська, 20, в період комендантської години, будучи без відповідної перепустки, вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського Подоляна В.В. при виконанні ним службових обов`язків щодо заборони перебувати у період комендантської години на вулицях та в інших громадських місцях.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що постанову отримав 11.02.2025 року. Вказує, що не міг самостійно ознайомитись із протоколом, оскільки він складений нечитаємим почерком. Крім того, вказує, що свідків які були в транспортному засобі ні працівники поліції ні суд не допитали. Працівники поліції неправильно зазначили його адресу. А суд не повідомив його про дату і час розгляду чим порушив його права. Зазначає, що у працівників поліції було до нього негативне відношення у зв`язку із чим ними було порушено норми законодавства та Конституції України.

Таким чином, судом першої інстанції не була надана всебічна, повна та належна оцінка доказам у справі. Постанова винесена з грубим порушенням норм процесуального права, із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи були з`ясовані не повністю.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, зваживши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП не дотримався, тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Диспозицією ст. 185 КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також за вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктом цього правопорушення виступають суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління. Об`єктивна сторона правопорушення полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції (або члена громадського формування з охорони громадського порядку чи державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку) при виконанні ним службових обов`язків. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Таке правопорушення повинно проявлятись у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Вказане тлумачення викладено в Рішенні Конституційного Суду України від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011.

У відповідності до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» №8 від 26 червня 1992 року (зі змінами) роз`яснено, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, що адміністративна відповідальність за ст. 185 КУпАП настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.

Дане правопорушення обов`язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні ним службових обов`язків, оскільки вимога працівника міліції або розпорядження це - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, який має бути законодавчо обґрунтований.

Виходячи з наведеного, на наявність складу даного правопорушення в діях особи впливає не лише вимога, яка була поставлена працівниками поліції, але і у зв`язку з чим вона висувалась.

Так, на переконання апеляційного суду висновок районного суду з наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП є помилковим та передчасним.

Висновки суду викладені в постанові не відповідають дійсним фактичним обставинам справи, зібраним доказам по справі судом надано неправильну правову оцінку, порушенням при складанні протоколу про адміністративні правопорушення належної правової оцінки не надано.

На підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, працівниками поліції до суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 750944 від 25.02.2024 року.

Так, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 750944 від 25.02.2024 року, ОСОБА_1 25.02.2024 року о 02:57 год. в м. Кропивницький по вул. Кримська, 20, ОСОБА_1 в період комендантської години, будучи без відповідної перепустки, вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського Подоляна В.В. при виконанні ним службових обов`язків щодо заборони перебувати у період комендантської години на вулицях та в інших громадських місцях. Своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Враховуючи вище викладене, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, вказана норма матеріального права застосована не була, оскільки не було конкретизовано, які саме дії вчинив ОСОБА_1 , які б відповідали диспозиції ст. 185 КУпАП, зокрема у чому полягала злісна непокора працівникам поліції, що прямо суперечить принципу правової визначеності закріпленому у рішеннях ЄСПЛ (п.31 по справі «Ракевич проти Росії» та п.109 по справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови»), згідно якого «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

Крім того, відповідно до відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що він не містить доказів того, що ОСОБА_1 чинив злісну непокору законним вимогам працівників поліції.

Із урахуванням наведеного апеляційний суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 не можливо визнати такими, що підпадають під ознаки об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

На переконання судді апеляційного суду, зазначені порушення є підставою для скасування постанови судді суду першої інстанції.

Приймаючи відповідно до ст. 294 КУпАП нову постанову, суддя апеляційного суду виходить з того, що в протоколі про адміністративне правопорушення не викладено всіх ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у вчиненні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) Європейський суд з прав людини розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Згідно із положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд першої інстанції не звернув уваги на вищевказані порушення вимог закону допущені при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не надав зібраним доказам по справі належну правову оцінку та дійшов помилкового та передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, що є безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких підстав, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м.Кіровограда від 14 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 грн. скасувати, а провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)