Справа № 503/541/25
Провадження №3/503/564/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року м. Кодима

Суддя Кодимського районного суду Одеської області Вороненко Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу поліцейської діяльності №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

03 квітня 2025 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 289879, згідно змісту якого 03.04.2025 року близько 22.07 годині водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MITSUBISHI LANCER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Театральній в м. Кодима перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що із показником 0,74 %0 (проміле) підтвердив результат огляду проведеного за допомогою алкотестера «Drager» прилад № ARSC-0116 та із застосуванням технічного засобу відеозапису на натільну камеру Novestom NVS7, у зв`язку з чим ОСОБА_1 порушив пункт 2.9(а) Правил дорожнього руху та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, про поважність причин неявки суду не повідомив, про місце і час розгляду справи був своєчасно повідомлений належним чином, у відповідності до вимог ст. 2772 КУпАП, шляхом надіслання судової повістки про виклик поштою на адресу останнього, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 289879 від 03.04.2025 року, який підписаний ним без будь-яких заперечень щодо викладених в ньому обставин, зокрема правильності зазначення адреси його проживання і номеру його контактного телефону (пункт 4), а також саме на підтвердження правильності внесених про нього даних (пункт 18), про що свідчить рекомендоване поштове відправлення № 409, яке 14.05.2025 року було повернуто поштою до суду неврученим із відміткою в довідці про причини повернення (Ф.20) про відсутність адресата за вказаною адресою. Окрім того суд додатково повідомив ОСОБА_1 про судовий розгляд шляхом надіслання йому судової повістки відповідності до Порядку надсилання повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 23.01.2023 року № 28 у вигляді повідомлення у додаток «Viber» на номер його телефону зазначений у зміст його письмового пояснення від 03.04.2025 року (а.с.5), про що свідчить відповідна довідка про доставку повідомлення у додаток «Viber» 06.05.2025 року. Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 на адресу суду не надходило. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст. 6 даної Конвенції. У зв`язку з вище викладеним і у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП та пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 суд вважає за можливе розглянути справу під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Мартинюк Ю.М. в судовому засіданні заперечував щодо притягнення підзахисного до адміністративної відповідальності.

Вислухавши захисника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справ в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд встановив наступне.

Згідно довідки, виданої інспектором САП Подільського РУП ГУНП в Одеській області 04.04.2025 року (а.с.6), ОСОБА_1 має право керування транспортними засобами з видачою відповідного посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 19.02.2021 року.

Відповідно до п.2.9(а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (надалі за текстом Правила), водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.2.5 Правил, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану, зокрема алкогольного сп`яніння.

У відповідності до положень ч.2-3 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

В свою чергу у відповідності до пунктів 6-7 розділу І та 2-3, 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими із використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно до пунктів 3-4, абзацу першого пункту 6 і пунктів 7-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу. Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до пунктів 4 і 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

03.04.2025 року о 22.07 годині водій ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом транспортним засобом MITSUBISHI LANCER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Театральній в м. Кодима, був зупинений працівниками Національної поліції, про що в сукупності свідчить зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 289879 від 03.04.2025 року (а.с.2), який крім працівника поліції також підписаний ОСОБА_1 без будь-яких заперечень щодо його змісту; письмове пояснення самого ОСОБА_1 від 03.04.2025 року (а.с.5), в якому ним визнавався факт керування згаданим транспортним засобом на час його зупинки поліцією; а також відеозапис «01640__0011A.MP4» (проміжок часу запису 00:00-00:45), зробленим на нагрудну камеру поліцейського 01640_001640, що був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення в порядку ч.2 ст. 266 КУпАП на DVD-R диску (а.с.7) і досліджений судом під час судового розгляду шляхом демонстрації, на якому зафіксовано як рух самого транспортного засобу так і керування ним саме ОСОБА_1 , який після зупинки цього транспортного засобу та підходу до нього працівника поліції вийшов з нього на зовні з водійського місця через ліві передні двері.

При цьому, згідно змісту акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4), у ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння, а саме характерний запах алкоголю з порожнини рота.

Згідно пункту 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (надалі за текстом Інструкція) ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Внаслідок чого 03.04.2025 року о 22.13 годині ОСОБА_1 , на місці зупинки транспортного засобу уповноваженою особою Національної поліції з використанням спеціального технічного засобу «Драгер» ALCOTEST 6820 прилад № ARSC-0116 з принтером DRAGER MOBILE PRINTER № ARSA-0185 та із застосуванням технічного засобу відеозапису, пройшов тестування на алкоголь із результатом 0.74 о/оо (проміле), про що свідчить відповідний талон-чек тестування № 392 (а.с.3); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4); сам протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 289879 від 03.04.2025 року (а.с.2), який крім працівника поліції також підписаний ОСОБА_1 без будь-яких заперечень щодо його змісту; а також письмове пояснення самого ОСОБА_1 від 03.04.2025 року (а.с.5), в якому ним визнавалася обставина проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу саме із показником 0,74 о/оо (проміле).

При цьому, на вищезазначеному відеозаписі «01640__0011A.MP4» (проміжок часу запису 06:00-06:49), зробленому на нагрудну камеру поліцейського 01640_001640, зафіксовано огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Водночас процесуальних підстав для проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я не було, оскільки останній проставив свій підпис у графі на підтвердження своєї згоди з результатами його огляду на стан сп`яніння в акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4). Окрім того на вищезазначеному відеозаписі «01640__0011A.MP4» (проміжок часу запису 06:49-06:55), зафіксовано те, що після проведення огляду працівник поліції запитав у ОСОБА_1 чи згодний той з результатом огляду або бажає пройти огляд в медичний заклад, але останній висловив згоду з результатом огляду і не виявив бажання проходити огляд в закладі охорони здоров`я.

Крім того, на вищезазначеному відеозаписі «01640__0011A.MP4» (проміжки часу запису 04:00-04:12 і 05:05-05:08) зафіксовано висловлювання ОСОБА_1 про те, що пив коньяк, а в своїх письмових поясненнях від 03.04.2025 року (а.с.5) і пункті 14 «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 289879 від 03.04.2025 року (а.с.2) ОСОБА_1 також зазначив, що перед тим як сісти за кермо автомобіля випив 50 грам коньяку, що саме по собі пояснює виявлення в нього ознак алкогольного сп`яніння.

Водночас із цим суд відзначає, що у пункті 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.08.2023 року у справі № 208/712/19 висловлено позицію про те, що положення КУпАП не містять заборони використовувати у судовому рішенні письмові пояснення, надані службовій особі правоохоронного органу.

Відтак суд вважає вище наведене письмове пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допустимим, належним, достатнім і достовірним доказом, внаслідок узгодженості його внутрішнього змісту та відсутності суперечностей між ним та відеозаписом, що дозволяє суду зробити на їх підставі однозначні та переконливі висновки щодо дійсних обставин діяння.

В свою чергу надаючи оцінку розбіжності у зазначені часу проведення огляду водія ОСОБА_1 на місці ДТП, які зазначені у складених процесуальних документах, а саме час огляду водія на стан сп`яніння зафіксований у талон-чеку тестування № 392 «22:09» година, в той час як на відеозаписі «01640__0011A.MP4», зробленому на нагрудну камеру поліцейського 01640_001640, зафіксований час надання алкотестером «Драгер» результату аналізу продутого водієм повітря о «22:13:52» годині, то суд надає перевагу саме часу зафіксованому на відеозаписі з відеореєстратора з нагрудної камери поліцейського 01640_001640, які є неупередженим і достовірним засобом фіксації подій, зокрема їх часу, а також з огляду на те, що положеннями підпункт 3 пункту 1 і пункт 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18.12.2018 року, передбачено, що зміна дати та часу на портативних відеореєстраторах покладається на відповідальну особу з числа працівників органу, підрозділу поліції, призначену наказом керівника органу, підрозділу поліції, а у процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Тому суд вважає, що дійсним часом огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці ДТП «22:13» година. В свою чергу зазначена розбіжність жодним чином не впливає на кваліфікацію діяння водія, оскільки згаданий вище відеозапис дозволяє встановити чітку послідовність і час відповідних обставин, які мають значення для розгляду даної справи.

В свою чергу відеозапис «01640__0012A.MP4», зроблений на нагрудну камеру поліцейського 01640_001640, що був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення в порядку ч.2 ст. 266 КУпАП на DVD-R диску (а.с.7) і досліджений судом під час судового розгляду шляхом демонстрації містить фіксацію обставин виключно вже про саме оформлення поліцією матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та ознайомлення із ними останнього.

Згідно ч.2 ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (надалі за текстом Закон) поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

При цьому, згідно пункту 9 ч.1 ст. 31 Закону, поліція може застосовувати такі превентивні заходи застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до пункту 1 ч.1 ст. 40 Закону передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, автоматичну фото і відеотехніки, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18.12.2018 року, передбачено, що під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського.

У зв`язку з чим суд вважає, що відеозаписи «01640__0011A.MP4», «01640__0012A.MP4», наявні на DVD-R диску (а.с.7) є належними, допустимими, достовірними і достатніми джерелами доказів з огляду на положення ст. 251, 266 КУпАП.

На відеозаписі «01640__0011A.MP4» зафіксована чітка послідовність події, яка стала підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають зокрема у стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Таким чином суд вважає, що в діянні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявні ознаки передбачені частиною першою ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

У зв`язку з вище викладеним суд вважає, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні вказаного правопорушення повністю доказана, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

В пункті 4 протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 289879 від 03.04.2025 року (а.с.2) зазначено, що ОСОБА_1 не повідомив місце роботи, а у змісті письмового пояснення ОСОБА_1 від 03.04.2025 року (а.с.5) зазначено, що зі слів останнього не працює, але відеозаписі «01640__0011A.MP4» (проміжок часу запису 03:00-03:05), зроблений на нагрудну камеру поліцейського 01640_001640, зафіксовано висловлення зроблене ОСОБА_1 та з якого вбачається те, що він є військовослужбовцем.

Водночас суд відзначає, що ні ст. 268 КУпАП, а ні ст. 15 КУпАП не передбачають яких-небудь відмінностей у провадженні в справах про адміністративні правопорушення щодо військовослужбовців, натомість згідно останньої за порушення, серед іншого, правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху зазначені особи (військовослужбовці) несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. Крім того, суд звертає увагу, що КУпАП, зокрема його ч.4 ст. 277, не містить в собі положень щодо зупинення строку розгляду адміністративних справ про адміністративні правопорушення у відношенні осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності та одночасно є військовослужбовцями протягом особливого періоду (в умовах воєнного стану), до їх звільнення з військової служби.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений воєнний стан строком на 30 діб, який був затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та в подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року № 573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022, від 06.02.2023 року № 58/2023, від 01.05.2023 року № 254/2023, від 26.07.2023 року № 451/2023, від 06.11.2023 року № 734/2023, від 05.02.2024 року № 49/2024, від 06.05.2024 року № 271/2024, від 23.07.2024 року № 469/2024, від 28.10.2024 року № 740/2024, від 14.01.2025 року № 26/2025 та від 15.04.2025 року № 235/2025, які в свою чергу були затверджені Законами України від 15.03.2022 року № 2119-IX, від 21.04.2022 року № 2212-IX, 22.05.2022 року № 2263-IX, 15.08.2022 року № 2500-IX, 16.11.2022 року № 2738-IX, 07.02.2023 року № 2915-ІХ, від 02.05.2023 року 3057-IX, від 27.07.2023 року № 3275-IX, від 08.11.2023 року № 3429-IX, від 06.02.2024 року № 3564-IX, від 08.05.2024 року № 3684-IX, від 23.07.2024 року № 3891-IX, від 29.10.2024 року № 4024-IX, від 15.01.2025 року № 4220-IX та від 16.04.2025 року № 4356-IX.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, не знаходячи обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаючи обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення, вчинення останнього в умовах надзвичайної обставини воєнного стану, суд вважає необхідним застосувати до порушника за вчинення даного адміністративного правопорушення безальтернативні основне і обов`язкове додаткове адміністративні стягнення у виді штрафу в розмірі передбаченому санкцією, а саме однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 19.02.2021 року не було вилучене у водія ОСОБА_1 в порядку, передбаченому статтею 265-1 КУпАП, оскільки посвідчення водія було пред`явлено водієм на вимогу працівника поліції у додатку «Дія», про що свідчить запис зроблений у пункті 15 протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 289879 від 03.04.2025 року (а.с.2), а також відеозапис «01640__0011A.MP4» (проміжок часу запису 01:45-02:20), зроблений на нагрудну камеру поліцейського 01640_001640.

Крім цього, згідно вимог ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. В свою чергу ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI передбачає, що ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюються у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.

Керуючись ст. 15, 23-24, 27, 30, 33-35, 401, 130 ч.1, 213, 221, 246, 251-252, 268, 280, 283-284, 317-1 КУпАП, пунктом 2.9. Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, пунктом 28 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, суд

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і застосувати до нього адміністративні стягнення у виді штрафу, в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Роз`яснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений ним не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови, з наданням до суду в цей строк документа, який підтверджує його сплату. У разі несплати штрафу, постанову про його накладення буде звернуто для примусового виконання, а з порушника стягнуто подвійний розмір штрафу.

Також роз`яснити правопорушнику, що згідно ч.3 ст. 317-1 КУпАП, якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 цього Кодексу, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д. В. Вороненко