Справа № 287/629/25
провадження 3/287/2223/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Русин Микола Григорович, розглянувши справу про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, військовий квиток серії

НОМЕР_1 виданий ІНФОРМАЦІЯ_2 , 03.05.2024 року, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ЧЦП

№ 049210 від 18.03.2025 року встановлено, що 17.03.2025 року о 22 год. 50 хв. під час перевірки організації несення служби прикордонних нарядів було виявлено, що прикордонний наряд «Пост спостереження» у складі солдата ОСОБА_1 , який знаходився в п/п згідно наказу на оборону державного кордону в період з 20 год. 00 хв. 17.03.2025 по 08 год. 00хв. 18.03.2025 на момент виявлення порушення даний військовослужбовець не здійснював належним чином спостереження за ділянкою місцевості визначеної прикордонному наряду, обов`язки визначенні видом прикордонного наряду фактично не виконав. Своїми діями порушив главу 5 розділу ІІ «Інструкції про службу прикордонних нарядів в ДПСУ», затверджений Наказом МВС від 19.10.2015 № 1261, вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 були роз`яснені права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені

ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, а також право заявити відвід суду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 надав пояснення в яких не визнав вину у вчинені інкримінованого адміністративного правопорушення.

Суддя, дослідивши матеріали справи, дійшов до такого висновку.

Частина 2 статті 172-18 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення в умовах особливого періоду таких дій, а саме порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України.

Згідно ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Таким чином, поняття «особливий період» пов`язується, зокрема, як з моментом оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації так і з введенням воєнного стану.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому було продовжено.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стосовно адміністративного правопорушення відповідно до протоколу ЧЦП № 049210 від 18.03.2025 року суд зазначає, що окрім самого протоколу, рапорту начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 від 18.03.2025 року, короткого пояснення ОСОБА_1 і службової характеристики військовослужбовця матеріали адміністративної справи жодних доказів щодо винуватості ОСОБА_1 не містять.

Крім того, в описі матеріалів, які надійшли на розгляд суду зазначено, що протокол про адміністративне правопорушення складено відносно ОСОБА_1 , проте долучено копію військового квитка на ОСОБА_1 .

Однак, вказані докази суд не може визнати такими, які узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

Слід зазначити, що для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність у її діях складу та події адміністративного правопорушення. При цьому, стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» у цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Стосовно адміністративного правопорушення, зазначеного у протоколі ЧЦП № 049210 від 18.03.2025 року суду не надано достатніх та допустимих доказів щодо винуватості у його вчиненні ОСОБА_1 . Зокрема відсутні відомості щодо часу дійсного перебування ОСОБА_1 в наряді з покладенням на нього конкретних обов`язків та ознайомлення останнього з доведеним наказом. Також не зазначено конкретних дій, які повинен був вжити ОСОБА_1 , наявність можливості вжити ним таких дій та в чому конкретно полягала допущена ним бездіяльність тощо.

При цьому суд також зазначає, що формальне визнання особою, яка перебуває у службовій залежності, своєї вини не може бути достатньою підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за відсутності інших достатніх та допустимих доказів у сукупності.

Суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення може бути встановлена виключно на підставі доказів.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У зв`язку з цим, судом не може бути зроблений беззаперечний висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 33-35, ч. 2 172-18 , 221 п. 1 247, 248, 249, 268, 278, 279, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: М. Г. Русин