Справа № 447/871/25 Головуючий у 1 інстанції: Друзюк М. М.
Провадження № 33/811/668/25 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я. за участю прокурора Яреми О.Б., захисника Кравчука П.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Кравчука П.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 02 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

встановив:

постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 02 квітня 2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 , будучи на посаді молодшого інспектора відділу нагляду Державної установи «Табір для тримання військовополонених «ЗАХІД 1», являючись суб`єктом відповідальності, відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», та примітки до статті 172-6 КУпАП, за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На зазначену постанову захисник Кравчук П.І. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що датою виявлення правопорушення у даній справі є день отримання НАЗК повідомлення уповноваженого працівника органу від 08.03.2024 року про факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 щорічної декларації за 2022 рік, зокрема, 21.03.2024 року. Днем закінчення передбаченого ч.4 ст.38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення за фактом, зафіксованим протоколом про адміністративне правопорушення від 12.03.2025 року, в такому разі, слід вважати 21.09.2024 року. Враховуючи наведене, на думку апелянта, на момент розгляду судом першої інстанції протоколу про адміністративне правопорушення закінчився строк, передбачений ст.38 КУпАП, а відтак провадження підлягає закриттю без встановлення вини особи.

Заслухавши доводи захисника Кравчука П.І., який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора Яреми О.Б., яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, що у апеляційній скарзі не оспорюється та перевірці судом апеляційної інстанції не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 4 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтею 51 та частинами третьою - шостою статті 164-14, статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Вважаю обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що з врахуванням характеру та обставин адміністративного правопорушення, даних про особу ОСОБА_1 , ступеня його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, яка доведена повністю, на нього слід накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Доводи захисника про те, що на момент розгляду судом першої інстанції протоколу про адміністративне правопорушення закінчився строк, передбачений ст.38 КУпАП, вважаю необґрунтованими з наступних підстав.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності, відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», та примітки до статті 172-6 КУпАП, за правопорушення, пов`язане з корупцією, зобов`язаний був подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік, до 00:00 год. 01.02.2024 року.

Як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, останній подав щорічну декларацію лише 07.03.2024 року о 14:11 год., тобто несвоєчасно, що ним не оспорюється.

Разом з тим, датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, 12.03.2025 року, оскільки лише на момент складання протоколу були зібрані всі необхідні докази, що в сукупності свідчать про всі ознаки правопорушення.

Дата отримання НАЗК повідомлення про факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 щорічної декларації за 2022 рік, зокрема, 21.03.2024 року, на переконання суду апеляційної інстанції, не може бути датою виявлення правопорушення, оскільки отримані відомості підлягають перевірці, а датою виявлення правопорушення може бути лише день, коли було встановлено всі ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що НАЗК після отримання повідомлення про факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 щорічної декларації, відповідно до вимог законодавства, розпочало відповідну перевірку та після встановлення всіх ознак правопорушення передало матеріали до органу поліції, який є суб`єктом виявлення правопорушення.

Відтак, постанова Миколаївського районного суду Львівської області від 02 квітня 2025 року є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 02 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Кравчука П.І. в інтересах ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В. Я.