Справа № 214/2786/25
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 червня 2025 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сіденко С.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління проведення спеціальних перевірок та контролю за своєчасністю подання декларацій Національного агентства з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , колишній заступник начальника відділу представництва інтересів в судах та інших органах № 3 юридичного управління Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участю:

секретаря судового засідання Розстальної К.В.,

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 ,

прокурора Акуленко С.С.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року до суду надійшли матеріали справи за протоколом №47-01/6/25 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно протоколу №47-01/6/25 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 26 березня 2025 року, ОСОБА_1 будучи заступником начальника відділу представництва інтересів в судах та інших органах № 3 юридичного управління Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, згідно з п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень і правопорушень, пов`язаних з корупцією, та суб`єктом декларування. Так, ОСОБА_1 в порушення вимог ч.1 ст.45 Закону несвоєчасно, без поважних причин подала щорічну декларацію за 2022 рік, а саме 23.03.2024 року о 02 год. 54 хв., чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією за яке передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні прокурор вважала за необхідне визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язане з корупцією, оскільки остання допустила порушення вимог щодо подання щорічної декларації за 2022 рік, поважність причин не вчасного подання декларацій суду надано не було.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні провину визнала. Однак зазначила, що 28.06.2022 вона була звільнена з вище вказаної посади за власним бажанням. 18.12.2022 вона подала щорічну декларацію за 2021 рік та декларацію перед звільненням за період з 01.01.2022 по 30.06.2022. Вона розуміла та пам`ятала про необхідність подачі декларації після звільнення, але помилково вважала, що її необхідно подати у період до 01.04.2024, що вона і зробила 23.03.2024 подавши декларацію після звільнення, якою був охоплений період з 01.01.2022 по 31.12.2022, розраховуючи, що вона діяла в межах чинного законодавства. Просила закрити провадження по справі, в зв`язку з закінченням строку для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Про що надала письмове клопотання, яке підтримала в повному обсязі, яке обґрунтовано тим, що повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за вих. №26337/01-16 від 15.02.2024, передбаченого Порядком перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та повідомлення Національного агенства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій, відносно ОСОБА_1 щодо порушення нею вимог фінансового контролю було направлено супровідним листом 19.02.2024 за вих. № 0400-0114-5/33405.

Тобто, днем виявлення даного правопорушення саме органом, який уповноважений на складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, як початкового етапу процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності, а також днем, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення, є саме день отримання повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, який надійшов з супровідним листом від 19.02.2024 до НАЗК. Тому, скерування уповноваженою особою НАЗК лише 09.12.2024, тобто лише через 10 місяців з моменту виявлення порушення нею вимог фінансового контролю до Департаменту стратегічних розслідувань для складання адміністративного протоколу, є нічим іншим як приховування своєї бездіяльності протягом вказаного строку та намаганням отримати можливість на поновлення строку складання адміністративного протоколу у незаконний спосіб.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , думку прокурора, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до Примітки до зазначеної статті, суб`єктами правопорушень у цій статті (крім правопорушень, визначених ч.ч. 2 та 3 цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

При цьому, ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону) визначено поняття правопорушення, пов`язаного із корупцією діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Наказом Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 10.10.2018 №703-ОС ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника відділу представництва інтересів в судах та інших органах № 3 юридичного управління Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

За приписами п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування є суб`єктами, на яких поширюється дія зазначеного закону.

Статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції», передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а","в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування шляхом заповнення відповідної електронної форми після автентифікації у власному персональному електронному кабінеті у Реєстрі.

Декларація подається незалежно від того, перебуває суб`єкт декларування в Україні чи за її межами.

Суб`єкти декларування подають декларації з додержанням таких вимог:

- щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону (щороку), абзацу другого частини другої статті 45 Закону (після припинення діяльності (після звільнення) у період з 00:00 01 січня до 00:00 01 квітня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

- декларація при звільненні - декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону- не пізніше 30 календарних днів з дня припинення діяльності.

- декларація кандидата на посаду декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини третьої статті 45 Закону. Така декларація охоплює звітній рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому особа подала заяву на зайняття посади, якщо інше не передбачено законодавством, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Суб`єкт декларування до початку заповнення декларації повинен підтвердити ознайомлення із цим Порядком шляхом проставлення відповідної відмітки.

Після заповнення усіх необхідних розділів декларації суб`єкту декларування надається можливість перевірити повноту та достовірність зазначеної ним інформації.

Перед підписанням декларації суб`єкт декларування підтверджує повноту та достовірність даних, вказаних у ній, ознайомлення з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом проставлення відповідної відмітки.

Суб`єкт декларування підписує декларацію шляхом накладання на неї особистого кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису відповідно до вимог законодавства.

Подання декларації до Реєстру підтверджується шляхом надсилання повідомлення суб`єкту декларування на адресу його електронної пошти, зазначену в персональному електронному кабінеті, та до персонального електронного кабінету суб`єкта декларування.

Так, у п.2-7 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону визначено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію відповідно до ст. 45 цього закону, кінцевий строк для подання я яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.

З аналізу викладених норм слідує, що ОСОБА_1 мала подати декларацію до 31 січня 2024 року.

Так, аналіз матеріалів справи свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, повністю доведена та підтверджується наступними доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане із корупцією № 47-01/6/25 від 26 березня 2025 року;

- списком поданих ОСОБА_1 декларацій на офіційному сайті;

- роздруківкою послідовності дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб .уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 ;

- листом НАЗК від 09.12.2024 № 47-07/94121 про надсилання відомостей відносно ОСОБА_1 як особи, яка порушила подачі декларацій;

- повідомленням до НАЗК від 15.02.2024 про встановлення неподання ОСОБА_1 декларації;

- Наказом про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади;

- Запитами про надсилання інформації та копій документів відносно ОСОБА_1 ;

- положенням про юридичне управління Головного управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області;

- посадовою інструкцією;

- наказом №703-ОС від 10.10.2018 про призначення ОСОБА_1 заступником начальника відділу представництва інтересів в судах та інших органах № 3 юридичного управління Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області;

- повідомленнями для ОСОБА_1 від Пенсійного фонду України про відновлення декларування та необхідності подати декларацію;

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 , будучи на посаді заступника начальника відділу представництва інтересів в судах та інших органах № 3 юридичного управління Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік за типом «щорічна» - 23.03.2024 року о 02 годині 54 хвилина, яка повинна бути подана нею не пізніше ніж до 31 січня 2024 року, тобто із порушенням строку.

Зазначені вище докази в своїй сукупності, на переконання суду, підтверджують винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом» у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Разом із тим, суд враховує наступне.

Так, протокол про адміністративне правопорушення є документом, який фіксує факт, час та місце вчинення правопорушення. Однак, не можна ототожнювати дату складання протоколу та дату виявлення правопорушення, оскільки виявлення і фіксування правопорушення є різними юридичними фактами.

Аналогічний висновок щодо суті поняття «день виявлення правопорушення» зроблено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі № 166/46/17 від 14.08.2018.

Повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за вих. №26337/01-16 від 15.02.2024, передбаченого Порядком перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій, відносно ОСОБА_1 щодо порушення нею вимог фінансового контролю було направлено супровідним листом 19.02.2024 за вих. № 0400-0114-5/33405.

Тобто, днем виявлення даного правопорушення саме органом, який уповноважений на складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, як початкового етапу процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності, також днем, коли до уповноваженого органу надійшли будь які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення, є саме день отримання повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, який надійшов з супровідним листом від 19.02.2024 до НАЗК.

Згідно відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області лист від 19.02.2024 за вих. № 0400-0114-5/33405 був направлений рекомендованим листом до Національного агентства з питань запобігання корупції 21.02.2024 за трек номером 395.

Згідно затверджених Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень Наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28.11.2013, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку): між іншими населеними пунктами різних областей України складає день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку +5 днів, пріоритетної день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку +4 дні.

Згідно відповіді Національного агентства з питань запобігання корупції, відповідний лист зареєстровано в Національному агентстві 28.10.2024. Інформацію про дату надходження вказаного повідомлення та копії підтверджуючих документів не надано.

Разом з цим, відсутність, станом на 15.04.2025 у зазначеному сервісі пошуку відправлень, інформації про відправлення з трек номером 395 (скріншот сторінки https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html, свідчить про те, що надана НАЗК інформація про реєстрацію повідомлення ПФУ лише 28.10.2024 не відповідає дійсності. Так як інформація про відправлення зберігається в електронному вигляді протягом 6 місяців здати її формування. Тобто, якщо НАЗК отримало повідомлення від ГУ ПФУ у Дніпропетровській області, то відповідно, інформація про його відправлення та отримання повинна була зберігатися до травня 2025 року. Однак, станом на 15.04.2025, вказана інформація у сервісі пошуку відправлень відсутня.

З урахування вище викладеного, та встановлених Міністерством інфраструктури України термінів пересилання поштових відправлень, слід дійти висновку, що повідомлення від ГУ ПФУ у Дніпропетровській області від 19.02.2024 за вих. № 0400-0114-5/33405, було отримано НАЗК на початку 02 березня 2024 року (з розрахунку 19 лютого день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку +10 днів).

Водночас суд зауважує, що діючим законодавством чітко не визначено, що слід вважати днем виявлення правопорушення.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд вважає за необхідне застосувати практику Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства і джерелом права.

Так, у справі «Щокін проти України» від 14.10.2010 р.(заяви № 23759/03 та № 37943/06) Європейський суд з прав людини встановив порушення ст. 6 Конвенції і зазначив, що національними органами не було дотримано вимогу законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для заявника-платника податку, коли у його справі національне законодавство припускало неоднозначне трактування.

У згаданому рішенні Суд зазначив, що відповідні правові акти явно суперечили один одному.

У результаті цього національні органи на свій власний розсуд застосували протилежні підходи щодо співвідношення цих правових актів.

На думку Суду, відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого важливого фінансового питання, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (п. 56).

Отже, у разі, коли національне законодавство припускає неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язанні застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід.

З цього питання звертає на себе увагу час обізнаності уповноваженого органу у сфері протидії корупції про недотримання особою певних вимог законодавства, день надання оцінки зібраним доказам за твердженням ініціатора складання протоколу та дати складання як первісного протоколу про адміністративне правопорушення, так і протоколу, який складався, що є розтягнутим у часі.

Тому, у даному випадку за встановлених вище обставин, днем закінчення передбаченого ч. 3 ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення слід вважати 02 березня 2024 року.

Суд зауважує, що посилання прокурора на складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією на те, що днем виявлення вчиненого правопорушення слід вважати дату складання протоколу про адміністративне правопорушення 26.03.2025, є помилковим.

Так, протокол про адміністративне правопорушення є документом, який фіксує факт, час та місце вчинення правопорушення. Однак, не можна ототожнювати дату складання протоколу та дату виявлення правопорушення, оскільки виявлення і фіксування правопорушення є різними юридичними фактами.

Відтак, фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП суд визнає 02 березня 2024 року.

Таким чином, зважаючи на вимоги ст.38 КУпАП строк для притягнення особи до адміністративної відповідальності на час ухвалення постанови, закінчився, оскільки адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення припиняється в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Підсумовуючи вищевикладене, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, слід закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

При цьому суд зазначає, що закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи у вчиненні правопорушення.

Відповідно до п.7 ч.1ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 280, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником та потерпілим упродовж десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Сіденко С.І.