Справа № 523/5034/25
Номер провадження 3/523/1918/25
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2025 р.

Суддя Пересипського районного суду м. Одеси Кисельов В.К.,

за участю захисника - адвоката Левіна В.В.

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №273076 від 16.03.2025 року, ОСОБА_1 16.03.2025 року о 12:05 год., водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21093» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул.Миколаївська дорога, навпроти буд.307А в м.Одесі, з ознаками наркотичного сп`яніння, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на ПВР 474922 чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Адвокат ОСОБА_1 Левін В.В. в судовому засіданні наголошував на необхідності закриття провадження у справі, тому що якість протоколу, складеного відносно ОСОБА_1 , унеможливлює встановити час та місце скоєння правопорушення, зазначені в протоколі обставини суперечать наданим відеозаписам та унеможливлюють підтвердження наявності складу правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, так як немає відеозапису керування особою транспортним засобом на жодному доданому та зазначеному в протоколі відеозаписі; не підтверджується дата час вчинення правопорушення; не було підстав для зупинки транспортного засобу, а тому наступні вимоги працівників поліції водій не зобов`язаний був виконувати і складений протокол та інші процесуальні документи не можуть бути належним доказом; відсутність даних про технічні характеристики засобу фіксації не є допустимим доказом по справі відсутній стан наркологічного сп`яніння та приймання препаратів лише у межах, призначених лікарем, й перебування на обліку й огляду кожні 10 днів у лікаря-нарколога; направлення до лікаря вручено з порушеннями: не доведено до особи його зміст, не зачитувалось, не роз`яснювались права, тільки після чого могла бути оформлена відмова від проходження медичного огляду: просто попросили підписати. Отже, долучені до протоколу відеозаписи не містять належної та достовірної фіксації скоєння ОСОБА_1 дій, які підпадають під кваліфікації правопорушення за ч.1ст.130 КУпАП, тобто наявність об`єктивної сторони не доведено належними доказами. Крім того, ОСОБА_1 перебуває за станом здоров`я в особливому стані: отримує лікування за програмою «Лікування осіб із психічним та поведінковим розладами внаслідок вживання опіоїдів із використанням препаратів замісної підтримувальної терапії, за час лікування порушень не виявлено, що підтверджується посвідченням пацієнта № НОМЕР_3 , виданим КНП «ООЦСЗХ» ООР, яке дійсне до 15.10.2025р. Крім того, згідно з відеозаписами о 12:05 та о 12:06 ОСОБА_1 не керує транспортним засобом, а перебуває на вулиці поруч з поліцейським. Оскільки суд позбавлений процесуальної можливості усунути допущені посадовою особою НП України недоліки та помилки і як наслідок, не може дійти до висновку про наявність у діях особи складу правопорушення .

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши заперечення адвоката Левіна В.В.., переглянувши відеозапис, суд прийшов до наступних висновків.

За ч.1 ст. 130 КУпАП, поряд з іншим, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306, встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Приймаючи рішення по справі, суд враховує положення п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті №14 від 23.12.2005 року, відповідно до якого відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи водії, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВСУ та МОЗУ від 09.11.2015 року.

Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При вивченні відеозапису, було встановлено, що на відеозаписі, дійсно зафіксовані події, які мали місце 16.03.2024 року та про які йдеться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №273076.

В судовому засіданні 14.05.2025р. ОСОБА_1 не заперечував, що його були зупинено на блок-посту, який було організовано представниками ТЦК та СП та поліцейськими. Під час розмови йому було дійсно запропоновано пройти медичне обстеження на наявність приймання наркотичних засобів, але він не заперечував, що їх приймає, оскільки проходить курс реабілітації. Він також пояснив, що не бажав проїхати до лікарні, оскільки побоювався, що після цього йому можуть мобілізувати до ЗСУ.

В судове засідання 29.05.2025р. ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

З відеозапису ПВР 474922, який був доданий до матеріалів справи убачається, що водій під час розмови з інспекторами поліції повідомив, що протягом тривалого часу вживає лікарські засоби під наглядом лікаря, зараз з метою економії часу не заперечує проти складення протоколу за порушення п.2.5 ПДР, що вже неодноразово зупинявся співробітниками поліції, які вказували на керування ним ТЗ під впливом препаратів. Водію працівниками поліції роз`яснювалось, що у разі відмови, буде складено протокол для розгляду справи в суді та вручено направлення на медичне обстеження з приводу встановлення ознак наркотичного сп`яніння, проінформовано водія про його права та роз`яснено наслідки ухилення від його обстеження.

Отже водій своєю поведінкою наглядно показував про свою обізнаність щодо наслідків відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, про складання відносно нього протоколу та подальший розгляд матеріалів в суді. В подальшому ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом. Після чого працівник поліції почав складати протокол про адміністративне правопорушення. В той же час, суд вважає правомірними дії працівників поліції, які почали складати протокол про адміністративне правопорушення, оскільки були достатні підстави вважати, що водій ухиляється від проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Вивчивши матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№273076 від 16.03.2025 року, відеозапис працівників поліції, суддею встановлено, що викладене ІПП у протоколі по суті порушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам та підтверджує вину у його вчиненні.

Слід зазначити, що з переглянутого судом відеозапису просліджується чітка послідовність подій, які відбулись 16.03.2025 року, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який беззаперечно та поза розумним сумнівом підтверджує відомості, викладені в протоколі та вину правопорушника.

Окрім того, сам факт помилки в зазначенні хвилин, коли особа керувала ТЗ , не є підставою для закриття провадження у справі згідно положень ст. 247 КУпАП.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Приймаючи до уваги характер правопорушення, ступінь вини та особу правопорушника, а також, враховуючи мету адміністративного стягнення, передбачену ст.23 КУпАП, суддя доходить до висновку про те, що з метою виправлення й попередження нових правопорушень до ОСОБА_1 доцільне застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів.

Керуючись ст.ст. 23, 30, 33, 34, 130, 256, 268, 276-280, 283 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно положень ст.308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Пересипський районний суд м.Одеси.

Суддя: В.К.Кисельов