Справа № 598/747/25
провадження № 3/598/378/2025
ПОСТАНОВА

іменем України

"29" травня 2025 р. м. Збараж

Суддя Збаразького районного суду Тернопільської області Щербата Г.Р., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №4 (м.Збараж) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , гр.України, непрацюючого,

за ст.185 КУпроАП,

встановила:

06 квітня 2025 року поліцейським ВП №4 (м.Збараж) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області складений протокол про порушення ст.185 КУпАП відносно ОСОБА_1 , який згідно змісту протоколу «06.04.2025 року о 14 год. 05 хвилин, по вулиці Грушевського,37 м.Збараж, Тернопільської області, будучи водієм транспортного засобу, на вимогу поліцейського вийти з транспортного засобу, чинив злісну непокору законній вимозі поліцейського, яка виражалася у відмові водія вийти з автомобіля, чим порушив вимогу 4.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух».»

Від представника ОСОБА_1 адвоката Шкільняка Б.М. на адресу суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі. Клопотання захисник обґрунтовує тим, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП є незаконним та безпідставним, виходячи з наступного.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться в провину порушення 4, 2 ст.16 Закону України Про дорожній рух без конкретизації їх вимог.

При цьому, якщо припустити, що цифра 2 в фабулі про адміністративне правопорушення, поліцейськими мається на увазі частина 2 ст.16 Закону України Про дорожній рух, то така норма не містить такого обов`язку водія, як вимогу поліцейського вийти з транспортного засобу.

Крім того, стаття 16 Закону України Про дорожній рух містись тільки 3 частини, частина 4 вказаної статті виключена ще у 2008 році, а тому з протоколу абсолютно незрозуміло, що означає цифра 4 в фабулі адміністративного правопорушення, вимоги якої нібито порушив ОСОБА_1 .

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами та правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 30.05.2018р. у справі №175/1982/16-а).

У надісланому до суду протоколі відображено суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, однак відсутнє посилання на нормативно-правовий акт, що встановлює необхідність дотримання правил, за порушення яких, передбачена відповідальність ст.185 КУпАП.

При цьому, суд не має права приймати до уваги рапорт поліцейського про нібито вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки поліцейський є зацікавленою особою, а тому його рапорт не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення (ВС/КАС у справі № 524/5741/16- а від 20.05.2020).

По суті матеріали про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 містять лише протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції, які не можуть слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім того, як вбачається протоколу про адміністративне правопорушення, дана подія фіксувалась на нагрудну відеокамеру поліцейського №857341, відео з якої вказано додатком до протоколу.

Разом з тим, жодних відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції до матеріалів справи не долучено, що ставить під сумнів взагалі наявність вказаних відеозаписів. Будь-які інші докази до матеріалів справи також не долучені.

В порушення вимог ст.251 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених в протоколі. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.185 КУпАП.

У відповідності до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі змісту ст.ст.7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина друга ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Згідно вимог ч.2 ст.251 КпАП України обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При цьому, слід зазначити, що суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суддя не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.185 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається - злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Суддя вивчивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпроАП, в зв`язку з чим провадження в даній справі підлягає закриттю, оскільки органом дізнання не зібрано та не представлено жодного доказу про наявність події і складу вказаного адміністративного правопорушення, а саме: не надано доказів, що працівник поліції виконував службові обов`язки по охороні громадського порядку, а також те, вимога поліцейського водію вийти із автомобіля є обов`язком водія, та пов`язана із виконанням працівником поліції службових обов`язків, у зв`язку з його участю в охороні громадського порядку.

Відповідно до п.1 4.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, в зв`язку з відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП та відсутністю події зазначеного правопорушення, вважає, що провадження в даній справі слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.185, 247 п.1, 284 КУпроАП, суддя,

постановила:

Закрити провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпроАП.

На дану постанову може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Галина ЩЕРБАТА