Справа № 307/5211/24
П О С Т А Н О В А

27 травня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі судді Фазикош Г. В. перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє його захисник Ціпле Іван Юрійович, на постанову судді Тячівського районного суду від 03 березня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 -

В С Т А Н О В И В :

З матеріалів справи слідує, що 23.11.2024 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Тячівського районного суду від 03 березня 2025 року матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП повернуто до Тячівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області для правильного складення протоколу.

29 квітня 2025 року ОСОБА_1 та його захисник Ціпле І. Ю. на зазначену постанову подали апеляційну скаргу. Вказують на незаконність винесеної постанови, просять її скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши зібрані у справі матеріали, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (Рішення ЄСПЛ від 28.05.1985 у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).

Відтак у кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства. Практика Європейського Суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Так, згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 31.03.2015 № 2-рп/2015 положення ч.2 ст. 294 КУпАП щодо оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене частиною першою статті 284 цього кодексу, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу та про закриття справи.

За змістом вказаного рішення Конституційного Суду України від 31.03.2015 № 2-рп/2015, наведений перелік постанов по справі про адміністративне правопорушення, які можуть бути винесені відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП і, відповідно, підлягають оскарженню в апеляційному порядку, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Так, ч. 1 ст. 284 КУпАП передбачено, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Отже, системний аналіз положень КУпАП, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 31.03.2015 № 2-рп/2015 дає підстави вважати, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанови, ухвалення яких передбачено ст. 284 КУпАП, тобто постанови за результатом розгляду справи. Інші постанови оскарженню в апеляційному порядку не підлягають.

Предметом оскарження апеляційної скарги ОСОБА_1 та його захисника Ціпле І. Ю. є постанова судді про повернення матеріалів справи до Тячівського районного відділу поліції для правильного складення протоколу. Водночас, можливість оскарження такої постанови не передбачено ст. 284 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд прийшов до висновку, що постанова Тячівського районного суду від 03 березня 2025 року не може бути предметом апеляційного оскарження, оскільки не входить до вичерпного переліку судових рішень, передбачених ст. 284 КУпАП, право на оскарження яких регламентовано ст. 294 КУпАП.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Враховуючи наведене, керуючись статтею 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє його захисник Ціпле Іван Юрійович, на постанову судді Тячівського районного суду від 03 березня 2025 року повернути особі, яка її подала.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя: Фазикош Г. В.