Справа №443/425/25
Провадження №3/443/205/25
ПОСТАНОВА

іменем України

26 травня 2025 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., секретар судового засідання Шальвіра І.І., за участю: прокурора Гнатіва В.Й., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань у Львівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , працюючу керівником відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Ходорівської міської ради, депутата Ходорівської міської ради VІІІ скликання,

за частиною 1 статті 172-7, частиною 2 статті 172-7 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 будучи депутатом Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області, являючись відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», публічно не повідомила про конфлікт інтересів, який виник у неї під час участі у засіданні Ходорівської міської ради, будучи у прямому підпорядкуванні міського голови при голосуванні за рішення № 3315 від 14.12.2023 «Про умови оплати праці міському голові», тобто вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, ОСОБА_1 будучи депутатом Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області, являючись, згідно підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», не вжила заходів, щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, при наявності суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями, чим вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, при голосуванні за рішення №3315 від 14.12.2023 та №4460 від 19.12.2024 «Про умови оплати праці міському голові», тобто вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене частиною 2 статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У суді ОСОБА_1 вину у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень не визнала, надала суду пояснення, за змістом яких формулювання «обвинувачення», пред`явленого їй суперечливе і неконкретне, що грубо порушує її право на захист. Так, у протоколі в першому абзаці їй ставиться у вину прийняття рішення, а у абзацах 11 і 12 вчинення дій. Крім цього, їй ставиться у вину те, що вона вчинила дії при наявності суперечності між приватним інтересам і службовими повноваженнями. Однак, по-перше, не зрозуміло, які це службові повноваження у депутата, який здійснює представницькі повноваження і не є службовою особою. По-друге, не зазначено, в чому полягає наявність суперечності та не перелічено докази, якими така суперечність підтверджується. По-третє, лише наявність такої суперечності не складає реальний конфлікт інтересів, а потрібно довести наявність сукупність елементів (приватний інтерес, представницькі повноваження, суперечність між приватним інтересом і представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; вплив приватного інтересу на службові/представницькі повноваження). У 2024 році вона повідомила про наявність у неї реального конфлікту інтересів, у протокол занесено її заяву і вона взяла участь у голосуванні, що повністю узгоджується з вимогами статті 59-1 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» та свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП. У протоколі не вказано, які службові повноваження вона використала, чий приватний інтерес задовольнила, в чому такий приватний інтерес полягав, а також при наявності суперечності не вжила заходів для запобігання конфлікту інтересів. За невжиття заходів до запобігання реальному конфлікту інтересів за наявності суперечності не передбачена адміністративна відповідальність. Викладені у протоколі фактичні дані не містять складу адміністративного правопорушення, оскільки не містять відомостей, які стверджуються доказами, про наявність у її діях усіх у сукупності елементів реального конфлікту інтересів, а відтак і її діяння як таке, що вчинене в його умовах, також необґрунтовано. Таким чином протокол та долучені до нього документи не відповідають критерію доведеності вини особи «поза розумним сумнівом», відтак усі сумніви трактуються судом на користь особи. Також, звернула увагу на те, що для депутатів місцевих рад порядок врегулювання конфлікту інтересів встановлено у ст. 59-1 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні». Тобто для цієї категорії осіб закон визначає інший порядок врегулювання конфлікту інтересів, що суперечить нормативному обґрунтуванню її винуватості, викладеному у протоколах про адміністративне правопорушення. Твердження про її перебування у прямому підпорядкуванні міського голови при прийнятті рішення про його преміювання не відповідає дійсності та суперечить вказаним вище вимогам статті 32 ЗУ «Про статут депутатів місцевих рад». У протоколі не відображено та доказами не доведено наявність у її діях приватного інтересу як необхідного елемента реального конфлікту інтересів та взагалі відсутні відомості про те, в чому полягав її приватний інтерес під час голосування за проект відповідного рішення. Більше того у дефініції «приватний інтерес» законодавець взагалі не вказав, що він може виникати через відносини прямого підпорядкування. За таких обставин, це твердження в протоколі необґрунтовано нормами Закону, відтак є безпідставним та містить оціночну думку працівника поліції, яким складено протокол. У протоколі лише зазначено, що приватний інтерес зумовлений відносинами прямого підпорядкування, що суперечить приписам, наведеним у інформаційному листі від 22.05.2017 №223-943/0/4-17 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Долучений до матеріалів доказ її голосування за рішення 2023 року документ «результати голосування» про проект рішення про умови оплати праці не містить ознак відповідно до ДСТУ 4163:2020 до документа, а саме, назви, реєстраційного номера і дати. До якого саме проекту рішення цей додаток відноситься достеменно не встановлено. Крім цього «результати голосування» містять недостовірні відомості. Так, за результатами математичного підрахунку встановлено, що кількість осіб, які голосували за відповідне рішення (кількість плюсів) відмінне від підрахованого лічильною комісією загального числа (у 2023 році плюси проти 21 депутата , а цифрами проставлено 22, а також депутатів, які проголосували поіменно 15, а записано 16). Наведені вище обставини свідчать про наявність обґрунтованих сумнівів у його доказовому значенні.

Прокурор підтримав протоколи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 та зазначив, що зібрані у справах докази повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 статті 172-7 КУпАП, а тому з огляду на викладені обставини вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти стягнення, з урахуванням статті 36 КУпАП, у виді штрафу у розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, позицію та аргументи прокурора, дослідивши протоколи про адміністративне правопорушення та додані до них матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 172-7, частиною 2 статті 172-7 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 статті 172-7 КУпАП адміністративним правопорушенням є неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Згідно з диспозицією частини 2 статті 172-7 КУпАП адміністративним правопорушенням є вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Приміткою до цієї статті встановлено, що суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон № 1700-VII). У цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Таке ж за змістом визначення наведено у статті 1 Закону № 1700-VII.

Зазначені норми закону за своїм змістом є бланкетними та відсилають для повного визначення його ознак до інших норм.

Так, відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону 1700-VII суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

За змістом статті 1 Закону № 1700-VII приватний інтерес будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

Згідно з вимогами частини 1 статті 28 Закону № 1700-VII особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до положень статті 35-1 Закону № 1700-VII правила врегулювання конфлікту інтересів у діяльності Президента України, народних депутатів України, членів Кабінету Міністрів України, керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України, суддів, суддів Конституційного Суду України, голів, заступників голів обласних та районних рад, міських, сільських, селищних голів, секретарів міських, сільських, селищних рад, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.

У разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

У разі якщо неучасть особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу, у прийнятті рішень цим органом призведе до втрати правомочності цього органу, участь такої особи у прийнятті рішень має здійснюватися під зовнішнім контролем. Рішення про здійснення зовнішнього контролю приймається відповідним колегіальним органом.

Згідно з приписами статті 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон № 280/97-ВР) сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради публічно повідомляє про конфлікт інтересів, який виник під час участі у засіданні ради, іншого колегіального органу (комісії, комітету, колегії тощо), відповідному колегіальному органу та не бере участі у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідним колегіальним органом.

Якщо неучасть осіб, зазначених у частині першій цієї статті, у прийнятті рішення призведе до втрати повноважності відповідної ради, іншого колегіального органу, особи, у яких наявний конфлікт інтересів, беруть участь у прийнятті радою, іншим колегіальним органом рішення, за умови публічного самостійного повідомлення про конфлікт інтересів під час засідання колегіального органу.

Якщо повідомлення про конфлікт інтересів здійснено на засіданні ради, іншого колегіального органу, інформація про таке повідомлення обов`язково вноситься до протоколу засідання ради, іншого колегіального органу.

Нормою частини 1 статті 46 Закону № 280/97-ВР встановлено, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

За змістом положень частини 2 статті 59 Закону № 280/97-ВР рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради щодо безоплатної передачі земельної ділянки комунальної власності у приватну власність (крім земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян, та випадків передачі земельної ділянки власнику розташованого на ній жилого будинку, іншої будівлі, споруди) приймається не менш як двома третинами голосів депутатів від загального складу ради.

Відповідно до приписів частини 3 статті 12 Закону № 280/97-ВР сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 172-7, частиною 2 статті 172-7 КУпАП, доведена:

протоколом №320 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 10.03.2025, згідно з яким ОСОБА_1 будучи депутатом Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області, являючись відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», публічно не повідомила про конфлікт інтересів, який виник у неї під час участі у засіданні Ходорівської міської ради, будучи у прямому підпорядкуванні міського голови при голосуванні за рішення № 3315 від 14.12.2023 «Про умови оплати праці міському голові»;

протоколом №321 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 10.03.2025, згідно з яким ОСОБА_1 будучи депутатом Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області, являючись відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», не вжила заходів, щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, при наявності суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями, чим вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, при голосуванні за рішення №3315 від 14.12.2023 та №4460 від 19.12.2024 «Про умови оплати праці міському голові»;

письмовими поясненнями ОСОБА_1 , у яких вона ствердила, що при голосуванні за рішення 3315 від 14.12.2023 про конфлікт інтересів не повідомляла та голосувала за це рішення;

списком працівників Ходорівської міської ради, у якому наявна інформація про ОСОБА_1 , яка працює на посаді начальника відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Ходорівської міської ради;

рішенням І сесії VIII скликання Ходорівської міської ради №1 від 03.12.2020, яким вирішено визнати повноваження депутатів Ходорівської міської ради VIII скликання згідно зі списку, у якому під номером 8 значиться ОСОБА_1 ;

розпорядженням Ходорівського міського голови від 27.12.2016 №1-258, яким призначено ОСОБА_1 на посаду керівника відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Ходорівської міської ради;

посадовою інструкцією керівника відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Ходорівської міської ради, згідно з пунктами 1 та 3 якої керівник відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Ходорівської міської ради призначається за конкурсом розпорядженням міського голови та звільняється розпорядженням міського голови. Керівник відділу освіти безпосередньо підпорядковується міському голові, його заступник з гуманітарних питань;

попередженням про обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції», з яким ОСОБА_1 ознайомлена 15.12.2016;

положенням про преміювання, надання допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань працівників Ходорівської міської ради, затвердженим рішенням Ходорівської міської ради ХІІІ сесії VІІІ скликання від 27.04.2017 №875, за змістом якого преміювання працівників Ходорівської міської ради, а також надання їм матеріальної допомоги здійснюється на підставі розпорядженням міського голови. Преміювання міського голови, його заступників здійснюється на підставі рішення сесії міської ради;

рішенням ХVІІІ сесії VIII скликання Ходорівської міської ради №3315 від 14.12.2023, згідно з яким вирішено міському голові у 2024 році встановити: щомісячну премію в розмірі 100% посадового окладу та щомісячну надбавку за високі досягнення у праці в розмірі 50% посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг посадової особи місцевого самоврядування та надбавки за вислугу років; премії до державних і професійних свят в розмірі середньомісячної заробітної плати; виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі середньомісячної заробітної плати відносно кожної допомоги. Надбавки та премії виплачувати в межах фонду оплати праці. Установити, що дія цього рішення поширюється на правовідносини протягом бюджетного року, які виникають з 1 січня 2024 року;

списком поіменного голосування депутатів VIII скликання Ходорівської міської ради з питання про умови оплати праці міському голові у 2024 році, відповідно до якого присутніх депутатів було 21, з яких «за» проголосувало 16 осіб, зокрема і ОСОБА_1 , «утримався» 5 осіб, «не голосував» 1 особа;

витягом з протоколу №18 ХVІІІ сесії VIII скликання Ходорівської міської ради від 14.12.2023, у якому відсутні записи про повідомлення ОСОБА_1 про конфлікт інтересів перед голосуванням питання про умови оплати праці міському голові у 2024 році та наявна інформація про прийняття рішення №3315;

рішенням ХХV сесії VIII скликання Ходорівської міської ради №4460 від 19.12.2024, згідно з яким вирішено міському голові у 2025 році встановити: щомісячну премію в розмірі 70% посадового окладу та щомісячну надбавку за високі досягнення у праці в розмірі 50% посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг посадової особи місцевого самоврядування та надбавки за вислугу років; премії до державних і професійних свят в розмірі середньомісячної заробітної плати; виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі середньомісячної заробітної плати відносно кожної допомоги. Надбавки та премії виплачувати в межах фонду оплати праці. Установити, що дія цього рішення поширюється на правовідносини протягом бюджетного року, які виникають з 1 січня 2025 року;

списком поіменного голосування депутатів VIII скликання Ходорівської міської ради з питання про умови оплати праці міському голові у 2025 році, відповідно до якого присутніх депутатів було 20, з яких «за» проголосувало 15 осіб, зокрема і ОСОБА_1 , «утримався» 5 осіб, «не голосував» 1 особа;

витягом з протоколу №25 ХХV сесії VIII скликання Ходорівської міської ради від 19.12.2024, у якому зазначено про повідомлення, зокрема, депутатом ОСОБА_1 про наявний конфлікт інтересів, включення у порядок денний питання про застосування зовнішнього контролю, зокрема, і до депутата Ходорівської міської ради ОСОБА_1 у формі перевірки працівником, який здійснюватиме зовнішній контроль та голосування «за» 15, «проти» 0, «утримався» 5, «не голосував» 1, а також про прийняття рішення №4460.

Проаналізувавши вищевказані документи, пояснення ОСОБА_1 , суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченому законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості.

Надавши оцінку безпосередньо дослідженим доказам, суд зазначає таке.

ОСОБА_1 є депутатом місцевої ради (Ходорівської міської ради), а відтак суб`єктом, на яку поширюється дія Закону № 1700-VII.

Окрім цього, ОСОБА_1 є працівником Ходорівської міської ради (керівником відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Ходорівської міської ради), яка призначається та звільняється з посади за розпорядженням міського голови, а також преміюється та отримує матеріальну допомогу на підставі розпорядження міського голови.

Таким чином, на переконання суду, ОСОБА_1 голосуючи за рішення ХVІІІ сесії VIII скликання Ходорівської міської ради №3315 від 14.12.2023 щодо умов оплати праці міського голови Ходорівської міської ради у 2024 році очевидно діяла в умовах реального конфлікту інтересів, оскільки у неї була наявна суперечність між її приватним інтересом (майновим інтересом, її призначення та звільнення з посади, а також преміювання та виплата їй матеріальної допомоги здійснюється виключно за розпорядженням голови Ходорівської міської ради) та її представницькими повноваженнями (участь у голосуванні ради з питання про умови оплати праці міського голови Ходорівської міської ради у 2024 році), що впливало на об`єктивність та неупередженість прийняття рішень, на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Зазначені обставини зобов`язували ОСОБА_1 діяти у відповідності до законодавчих вимог про запобігання корупції (статті 35-1 Закону № 1700-VII) та вимог спеціального закону, який регламентує порядок та умови здійснення представницьких повноважень, а саме статті 59-1 Закону № 280/97-ВР, повідомити відповідно до вимог статті 28 Закону №1700-VII Національне агентство з питань запобігання корупції (оскільки у ОСОБА_1 як депутата місцевої ради немає безпосереднього керівника) чи колегіальний орган (Ходорівську міську раду) у пленарному засіданні відповідної сесії про конфлікт інтересів, вжити заходів щодо врегулювання такого конфлікту інтересів у відповідності до вимог закону, а саме: не брати участі у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідним колегіальним органом, проте зазначених дій нею вчинено не було.

Суд зазначає, що для осіб, визначених Законом № 1700-VII, зокрема і ОСОБА_1 , цей Закон, а також Закон № 280/97-ВР, встановлює зрозумілий і чіткий алгоритм дій для запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, що має на меті недопущення втрати довіри як до службової особи, так і органу, у якому зазначена особа працює.

З наведених вище мотивів, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 голосуючи за рішення ХХVІ сесії VIII скликання Ходорівської міської ради №4460 від 19.12.2024 щодо умов оплати праці міського голови Ходорівської міської ради у 2025 році також очевидно діяла в умовах реального конфлікту інтересів. При цьому, заявлення нею Ходорівській міській раді про наявний конфлікт інтересів покладало на неї обов`язок в силу вимог статті 59-1 Закону № 280/97-ВР та статті 35-1 Закону № 1700-VII саме не брати участі у розгляді, підготовці та прийнятті цього рішення виходячи з того, що загальна кількість депутатів Ходорівської міської ради становить 26 осіб, кількість депутатів, яка брала участь у прийнятті рішення ХХVІ сесії VIII скликання Ходорівської міської ради №4460 від 19.12.2024 становила 20 депутатів, а відтак за умови не голосування ОСОБА_1 та інших депутатів, які також заявили про наявність конфлікту інтересів, в загальній кількості 5 осіб, не створювали умову, за якої Ходорівська міська рада як представницький (колегіальний) орган втрачала повноважність (правомочність), так як для прийняття рішення радою щодо оплати праці міського голови Ходорівської міської ради, зважаючи на положення статті 59 Закону № 280/97-ВР, достатньо було простої більшості депутатів від загального складу ради, тобто 14 осіб (26 : 2 + 1), у той час, як на пленарному засіданні, за виключенням депутатів, що заявили про наявність конфлікту інтересів, були присутні 15 депутатів.

За наведених обставин, застосування Ходорівською міською радою у пленарному засіданні 19.12.2024 до ОСОБА_1 заходу зовнішнього врегулювання конфлікту інтересів шляхом застосування зовнішнього контролю при прийнятті нею рішення ХХVІ сесії VIII скликання Ходорівської міської ради №4460 від 19.12.2024 щодо умов оплати праці міського голови Ходорівської міської ради у 2025 році не узгоджувалося з приписами абзацу 3 частини 2 статті 35-1 Закону № 1700-VII, а відтак, на переконання суду, у ОСОБА_1 не було підстав, передбачених законодавством, які б дозволяли їй, за наявності реального конфлікту інтересів, брати участь у розгляді, підготовці та прийнятті цього рішення.

Підсумовуючи наведене, суд вважає, що у своїй сукупності досліджені судом докази є достатніми та повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 172-7, частиною 2 статті 172-7 КУпАП. Доказів, які б спростовували наведені в протоколах обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано.

Наведені ОСОБА_1 аргументи є помилковими та повністю спростовуються безпосередньо дослідженими судом доказами, а також наведеними вище нормами законодавства України. Також, суд зауважує, що неточності у підрахунку кількості депутатів, присутніх при голосуванні, не є істотними та не впливають на висновки суду.

Таким чином, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним:

факт неповідомлення депутатом Ходорівської міської ради ОСОБА_1 у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, тому її дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 172-7 КУпАП;

факт прийняття депутатом Ходорівської міської ради ОСОБА_1 рішень в умовах реального конфлікту інтересів, тому її дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 172-7 КУпАП.

Також, суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 1700-VII до спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції віднесено, зокрема, Національну поліцію.

Згідно з приписами пункту 1 частини 1 статті 255 КУпАП протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 172-7 (за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище), мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції.

З огляду на викладене, суд зазначає, що протоколи про адміністративне правопорушення складені уповноваженою на це особою.

Положення частини 3 статті 38 КУпАП чітко вказують на те, що адміністративне стягнення може бути накладено з дня його виявлення, тобто з часу, коли відповідний орган, в даному випадку Національна поліція, дізнався про факт порушення.

Таке тлумачення знаходить своє відображення у послідовній судовій практиці, відповідно до якої днем виявлення правопорушення слід вважати день, коли до уповноваженого органу надійшли будь-які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення (постанова Верховного Суду від 28.02.2019 в справі № 149/2498/17).

Аналіз досліджених судом доказів дозволяє встановити, що вперше інформація про вчинення ОСОБА_1 вказаних вище корупційних діянь надійшла до Національної поліції 28.01.2025, коли уповноважений орган отримав лист Ходорівської міської ради від 24.01.2025 з додатками, які підтверджували займану ОСОБА_1 посаду та участь у голосуванні за згадані вище рішення.

Таким чином, моментом виявлення правопорушень, пов`язаних з корупцією, передбачених частиною 1 та 2 статті 172-7 КУпАП, які ставляться у провину ОСОБА_1 , є дата отримання уповноваженим органом (Національною поліцією), як органом, посадові особи якого нормами КУпАП уповноважені на складення протоколів про адміністративні правопорушення за статтею 172-7 КУпАП, відповідних відомостей саме від Ходорівської міської ради, тобто 28.01.2025.

Зазначені обставини дозволяють зробити висновок, що строк накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення не сплив.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд виходить з такого.

Згідно з положеннями статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог частини 1 та 2 статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених (частина 2 статті 36 КУпАП).

Суд враховує характер вчинених ОСОБА_1 правопорушень; ступінь її вини у вчинених правопорушеннях, передбачених частиною 1 статті 172-7, частиною 2 статті 172-7 КУпАП, яка доведена повністю; відсутність обставин, які пом`якшує та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Зважаючи на викладені обставини у своїй сукупності та беручи до уваги те, що ОСОБА_1 , вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же суддею, тому суд вважає, що відповідно до вимог статті 36 КУпАП на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу. Накладення на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

Також, з огляду на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, статтею 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 172-7, частиною 2 статті 172-7 КУпАП, і накласти стягнення:

за частиною 1 статті 172-7 КУпАП у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн;

за частиною 2 статті 172-7 КУпАП у виді штрафу в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6 800 (шість тисяч вісімсот) грн.

На підставі частини 2 статті 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 остаточне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6 800 (шість тисяч вісімсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст постанови оголошено 28.05.2025 об 11 год 00 хв.

Суддя А.І. Павлів