ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1289/25 Справа № 189/357/25 Суддя у 1-й інстанції - Чорна О. В. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце служби: в/ч НОМЕР_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Покровського районного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2025 року 06 січня 2025 року о 23.00 год. військовослужбовець ОСОБА_1 в тимчасовому місці дислокації ВЧ НОМЕР_1 на території Синельниківського району Дніпропетровської області (більш точна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану), перебував в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом №38 від 06 січня 2025 року, складеним ВСП, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що постанова суду винесена з порушенням його прав та чинного законодавства України, з невідповідністю висновків судді обставинам справи. Вказав, що він був тверезий, спиртних напоїв не вживав і в тимчасовому місці дислокації ВЧ НОМЕР_1 на території Синельниківського району Дніпропетровської області в стані алкогольного сп`яніння не з`являвся, тому вважає, що в його діях відсутній будь-який склад адміністративного правопорушення. Вказав, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, чим порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП, а також посилається на те, що результат проведеного за його участі тесту за допомогою приладу «Алконт-М» становив 2,01 проміле, що суперечить фактичному показанню даного приладу і на момент тестування він становив 0,13 проміле, що підтверджується виданим йому на руки висновком.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, у зв`язку з чим апеляційний перегляд здійснено за відсутності вказаної особи.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції у відповідності до вищезазначених вимог закону належним чином з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах даної справи та фактичних обставинах адміністративного правопорушення, а саме: протоколі про адміністративне правопорушення, складеному уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу АЛКОНТ-М, результат огляду 2,01 проміле; тестуванням до протоколу, відповідно до якого результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу АЛКОНТ-М становить 2,01 проміле; письмовою заявою, згідно якої ОСОБА_1 провину визнає у повному обсязі, а також іншими наявними доказами у справі.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин вказаного адміністративного правопорушення, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Стосовно доводів ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, чим порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, учасник процесу, який задіяний в ході судового розгляду, зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитись провадженням у його справі, добросовісно користуватись належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 неодноразово подавались клопотання про відкладення розгляду справи, а саме 30 січня 2025 року, 17 лютого 2025 року, 24 лютого 2025 року, 06 березня 2025 року, 26 березня 2025 року, 01 квітня 2025 року, однак з моменту надходження справи до суду першої інстанції, а саме 30 січня 2025 року, тобто три місяці, ОСОБА_1 не скористався своїм правом на захист та на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, письмових пояснень по справі не надав, що вказує на зловживання останнім своїми процесуальними правами та затягування розгляду справи з метою уникнення від адміністративної відповідальності, оскільки закінчувались строки його притягнення до адміністративної відповідальності.

З урахуванням викладеного, судом першої інстанції при розгляді справи були дотримані вимоги ст. 268 КУпАП, які не передбачають обов`язкової участі особи, що притягується до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а тому відповідні доводи ОСОБА_1 є необгрунтованими.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що результат проведеного за його участі тесту за допомогою приладу «Алконт-М» становив 2,01 проміле суперечить фактичному показанню даного приладу і на момент тестування він становив 0,13 проміле, що підтверджується виданим йому на руки висновком, не знаходять свого підтвердження у матеріалах справи, оскільки долучене ОСОБА_1 тестування було проведено о 10.00 годині 07 січня 2025 року, тобто майже через 11 годин після проведення його первісного огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу АЛКОНТ-М.

При цьому апеляційним судом враховується, що ОСОБА_1 згідно його письмової заяви свою провину визнав у повному обсязі. Жодних зауважень не надавав.

Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та «Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення», затвердженої наказом Міністерства оборони України від 23 жовтня 2021 року № 329, і в ньому з достатньою повнотою викладені відомості для належного усвідомлення особою суті правопорушення, яке йому інкримінується.

Порушення положень ст. 266-1 КУпАП, які були б підставою для визнання протоколу недопустимим доказом та скасування постанови суду і закриття провадження у справі, апеляційним судом не встановлено.

Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Покровського районного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот