П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" червня 2025 р. Справа № 596/706/25

Провадження № 3/596/320/2025

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Головного управління ДПС у Тернопільській області Державної податкової служби України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, за ч.1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення № 591/19-00-04-06 від 14.05.2025 року, складеного головним державним інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб галузей транспорту та складського господарства управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у Тернопільській області Глушик Тетяною Володимирівною вбачається, що бухгалтер ПП «КОМПАНІЯ СМ-ТРАНС» ( код за ) ОСОБА_1 допустив порушення встановленого законом порядку подання податкової звітності з податку на додану вартість, порушення вимог підпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 розділу II, пункту 203.1 статті 203 розділу V Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасно подано у встановлений законом строк податкової звітності з податку на додану вартість за лютий 2025 року по ПП "КОМПАНІЯ СМ-ТРАНС" (код за ), (декларацію подано 24.03.2025 РОКУ, при терміні подання 20.03.2025 року, що зафіксовано у акті перевірки №4803/19-00-04- 06 40828529 від 03.04.2025 року, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, відносно якої складено протокол про притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Згідно письмової заяви від 03.06.2025 року, поданої через канцелярію суду, просив закрити провадження у справі, оскільки він не являється посадовою особою та не працює бухгалтером в ПП «КОМПАНІЯ СМ-ТРАНС».

Приймаючи до уваги вимоги ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розглядати справу у його відсутності.

Дослідивши письмові докази в справі, приходжу до наступних висновків.

Відповідно достатті 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цьогоКодексута інших законів України.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбаченіст. 268 КУпАП.

Відповідно дост. 9 КУпАПадміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. До цих ознак належать: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Відповідальність за ч. 1 ст.163-1КУпАП настає за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, є керівники та інші посадові особами підприємств, установ, організацій, які порушили встановлений законом порядок ведення податкового обліку, зокрема, неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

В матеріалах справи відсутні відомості про те, що особа відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 являється керівником чи посадовою особою ПП «КОМПАНІЯ СМ-ТРАНС».

Як слідує із довідки ПП «КОМПАНІЯ СМ-ТРАНС» підписаною ОСОБА_2 03.06.2025 року, ОСОБА_1 не являється посадовою особою ПП «КОМПАНІЯ СМ-ТРАНС».

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема у справі "Малофєєва проти Росії" та справі "Карелін проти Росії", у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображаєвсіх істотнихознак складуправопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Згідно із частиною 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності не відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Слід звернути увагу, що в самому протоколі відсутні будь які посилання на свідків, чи потерпілих внаслідок адміністративного правопорушення,

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ, застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

В справі «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» № 46477/99, Європейський суд з прав людини зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

У п. 146 по справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі № 1-135/2018(5846/17) зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Правильною слід вважати судову практику, коли у разі неналежно оформленого протоколу про адміністративне правопорушення та порушення положень статей 254, 256, 268 КУпАП, зокрема відсутності даних на підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 284 КУпАП), провадження у справі підлягає закриттю із звільненням особи від адміністративної відповідальності (стор. 96 Узагальнення).

Враховуючи наведене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП не доведена допустимими та достовірними доказами.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 163-1, 247, 266, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Ірина ЛИСЮК