ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/16640/24

Пров. №3/766/255/25

27.05.2025 Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Рябцева М.С., за участю особи щодо якої складено адміністративний протокол ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого касиром ТОВ Нова Пошта, ідентифікаційний код не відомо, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД № 701666 від 24.09.2024 року о 17.45 год. за адресою: м.Херсон, вул. Литвинова, 69, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - мопедом Maxxtze Falcon, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився під час безперервної фіксації на нагрудний реєстратор, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп?яніння.

ОСОБА_1 заперечив щодо вказанного протоколу, зазначивши, що мопед, яким він керував не є транспортним засобом, тому за керування ним не може особа бути приятягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП. У звязку з цим він оскаржував дії працівників поліції щодо притягнення його за ч.5 ст. 121 КУпАП у звязку з з керуванням мопедом без водійських прав. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 12.03.2025 року його позов був задоволений, та в постанові суду зазначений висновок суду щодо того, що мопед не є транспортним засобом. Вказане рішення суду набуло законної сили. Крім того, зазначив, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду, лише просив вжити заходів щодо забезпечення схоронності його мопеду під час того як він буде проходити медичний огляд в лікарні. Вказував, що просив працівників поліції викликати евакуатор для мопеду чи зачекати його знайомих, щоб можна було передати мопед для схоронності, оскільки хвилювався залишити мопед у місці без нагляду, де відбуваються активні бойові дії. На його прохання працівники поліції відмовились. У звязку з чим, він після того як на нього було складено протокол, самостійно в той же день та протягом не більше 2- х годин з моменту його зупинки пройшов огляд на стан накротичного спяніння в присутності представника поліції лейтенанта полііцї Князєва Д., здав всі необхідні аналізи в КНП Херонький обласний заклад з надання психіатричної допомоги ХОР. За результатом огляду він отримав висновок № 150 від 24.09.2024 року, що він не перебуває в стані якого-небудь спяніння.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України №475/97-ВР від 17.07.1997 року; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 року.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Адміністративна відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється статтею 266 КУпАП за нормами частин 2,3 цієї статті: огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.; у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Норми статті 266 КУпАП є бланкетними, оскільки не встановлюють детальної процедури проходження огляду, а відсилають до підзаконних нормативно-правових актів, які деталізують положення цієї статті. Такий висновок підтверджується положеннями частини 6 цієї статті, в якій зазначено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання статті 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі Порядок №1103); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі Інструкція № 1452/735).

Ці нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до пунктів 2, 6, 7 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів (далі Інструкція), щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я). Згідно до п. 8 Інструкції, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Крім того, відповідно до пункту 6 Порядку №1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав (п.7 Порядку).

Порядок застосування органами національної поліції технічних засобів, що мають функції відеозапису, врегульовано Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року за №1026 (далі Інструкція), відповідно до якої включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 суду було надано наступні докази, досліджені під час судового розгляду:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 701666 від 24.09.2024 року;

-направлення на огляд водія транспортного засобу

-рапорт капітана поліції

-Довідка про відсутність посвідчення на права керування;

-відеозапис, зроблений з боді - камер поліцейських, під час складання адміністративного протоколу.

ОСОБА_1 було долучено до матеріалів справи та судом досліджено наступні документи:

- висновок КНП Херсонького обласного закладу з надання психіатричної допомоги ХОР № 1560 від 24.09.2024 року, зроблений в присутності поліцейського лейтенанта поліції Князєва Д. про те, що ознак спяніння у ОСОБА_1 не виявлено;

- рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 12.03.2025 року, яким позов ОСОБА_1 був задоволений, постанова інспектора взводу №1 роти №14 батальйону Управління патрульної поліції в Херсонській області серія БАД №031161 від 24.09.2024 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та ч. 2 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 5800,00 грн. були скасовані. Вказане рішення суду набуло законної сили;

- постанова Пятого апелляційного адміністративного суду від 06.05.2025 року № 766/16548/24, якою Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 12 березня 2025 року було залишено без змін. В постанові суду зазначено:

критерієм для розмежування понять «транспортний засіб» та «механічний транспортний засіб» є наявність двигуна внутрішнього згорання або потужність електродвигуна. Тобто всі механічні транспортні засоби є транспортними засобами, але ні всі транспортні засоби є механічними, оскільки транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна перевищує межу 3 кВт..,

згідно наявних в матеріалах даної справи доказів, які не заперечуються відповідачем, електроскутер «Maxxter», яким керував позивач , має наступні технічні характеристики: марка - Maxxter; потужність електричного двигуна: 1000 Вт (модель FALCON, FALCON II), 1500 Вт (модель NEOS II, LUХ PLUS); батарея AGM, 72 В/20 Ач; максимальна швидкість: до 45 км/год; номінальне навантаження: 110 кг; максимальне навантаження: 200 кг тощо/

Відтак, враховуючи відсутність в ПДР України такого визначення як «електроскутер», в даному випадку електроскутер «Maxxter», яким керував позивач, потужність мотора якого становить в залежності від модифікації становить 1000 Вт (1 кВт) або 1500 Вт (1,5 кВт) не може прирівнюватися до мопеду або іншому двоколісному транспортному засобу та визнаватися механічним транспортним засобом, а тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Таким чином, враховуючи, що електроскутер «Maxxter», яким керував позивач, це транспортний засіб, який за своїми технічними характеристиками не можна прирівнювати до мопедів або інших механічних транспортних засобів, вимоги, які встановлені для водіїв механічних транспортних засобів, не можуть бути застосовані до позивача у даній справі.

З долученого до матеріалів справи відео запису вбачається рух мопеду, до моменту його зупинки поліцейським, потім спілкування водія ОСОБА_1 з представниками поліції. Відео також зафіксовано, що під час спілкування з поліцейським, водій ОСОБА_1 заперечував щодо того, що його мопед є транспортним засобом, оскільки містить двигун маленької потужності. Поліцейським було зазначено, що ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху керував транспортним засобом без шолома та без посвідчення водія, які надають право керування, у звязку з чим на нього буде складено адміністративні протоколи за ч. ч. 5 ст. 121 КУпАП та ч. 2 ст. 126 КУпАП . Крім того, представником поліції було роз`яснено, що у ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного спяніння, та необхідність проходження огляду на стан накротичного сп`яніння в медичному закладі. На відео зафіксовано, що ОСОБА_1 декілька разів зазначив, що не відмовляється від проходження медичного огляду в лікарні, але йому необхідно забезпечити схоронність мопеду під час коли він буде проходити огляд з представниками поліції. Представником поліції було розцінено його дії як відмову від проходження від медичного огляду на стан накротичного спяніння та після цього було складено протокол.

Таким чином, враховуючи зміст дослідженого судом відео, можна зробити висновок, що ним не підтверджується факт беззаперечної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в лікарні.

Матеріали справи свідчать про те, що поліцейським не було дотримано вимоги закону, які регламентують процедуру направлення водія з метою проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки виявивши у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння поліцейський не запропонував йому в належній, чіткій формі пройти огляд у медичному закладі, та відповідно ОСОБА_1 безаперечено не відмовлявся від проходження медичного огляду в найближчому мединому закладі у передбаченому порядку.

Крім того, суд враховує той факт, що водій ОСОБА_1 24.09.2024 року самостійно пройшив медичне обстеження в КНП Херонький обласний заклад з надання психіатричної допомоги, за результатом якого був зроблений висновок № 1560 від 24.09.2024 року про відсутність ознак спяніння у ОСОБА_1 . Вказане обстеження було зроблено в присутності поліцейського лейтенанта поліції Князєва Д. та в часовому інтервалі, що не перевищував 2- годинного проміжку після складання протоколу 24.06.2021 року.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту відмови ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, від проходження у встановленому законом порядку огляду для визначення стану сп`яніння, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами, відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, за умови встановлення судом факту порушення процедури оформлення матеріалів провадження, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, дослідивши всі наявні у суду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом при викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставинах, а його винуватість не доведена допустимими і належними доказами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до однозначного висновку, що ОСОБА_1 не підлягає адміністративній відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 130, 247, 250-252, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП України закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду шляхом подання до Херсонський міський суд Херсонської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СуддяМ. С. Рябцева