Справа № 357/413/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.2025 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гребінь О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з полку патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспортні дані відсутні в матеріалах справи, РНОКПП: НОМЕР_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.3 ст. 126 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 211642 від 03.01.2025 року: 03.01.2025 року о 02 год. 40 хв. автодорога М-05 «Київ Одеса» 78 км., ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes Benz 315 CDI» з н.з. НОМЕР_3 , будучи обмеженим у праві керування таким транспортним засобом постановою ДВС від 10.12.2024 ВП75620056. Перший відділ державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса), чим порушив вимоги ст.15 ЗУ «Про дорожній рух», за що відповідальність передбачена ч.3 ст. 126 КУпАП.

ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надавав. Засобами електронного зв`язку ОСОБА_1 направив заяву в якій вказав, що не розуміє у зв`язку із чим відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення та у зв`язку із проходженням військової служби, просив проводити розгляд справи без його участі.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неприбуття в судове засідання особи, що притягується до відповідальності, не перешкоджає судовому розгляду справи за його відсутність, тому суддя вважає за можливе розглянути справу без участі.

Дослідивши направлені ОСОБА_1 копію посвідчення водія, копію довідки №476 від 08.09.2023, копію військового квитка, копію довідки про відсутність заборгованості зі сплати аліментів, копію постанови про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 06.03.2025, копію листа №29755/8 від 06.03.2025, копію постанови про зняття майна з розшуку від 06.03.2025, копію листа №29749/8 від 06.03.2025, копію розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, а також докази, наявні в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 211642 від 03.01.2025 року, роздруківку постанови державного виконавця від 10.12.2024, письмові пояснення ОСОБА_1 , рапорт, відеозаписи з нагрудної камери поліцейського, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, суддя дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, суддя зазначає, що у відповідності до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимоги ст.280 КУпАП визначають, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За ч.3 ст.126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Обов`язковою ознакою правопорушення передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП є умисел на вчинення вказаного правопорушення.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Отже, ОСОБА_1 мав усвідомлювати протиправний характер своєї дії, передбачити шкідливі наслідки і бажати їх настання.

Водночас наявні відеозаписи відображають, що ОСОБА_1 був обізнаний про утворення заборгованості зі сплати аліментів, котра виникла не з його волі, а пов`язана із реформуванням військової частини, у якій останній проходив військову службу, тому фінансова служба військової частини не перераховували кошти на сплату аліментів. Крім цього з письмових пояснень ОСОБА_1 та даних відеозаписів слідує, що останній вимушений був з 03.01.2025 по 19.01.2025 піти у відпустку з метою особистого звернення до виконавчої служби для вирішення утвореної заборгованості.

Водночас із заяви ОСОБА_1 вбачається, що останній не розумів у зв`язку із чим відносно нього було складено 03.01.2025 протокол про адміністративне правопорушення, що свідчить про те, що ОСОБА_1 не отримував копію постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 10.12.2024 та про наявність стосовно нього такого обмеження не знав.

Крім цього на відеозаписах ОСОБА_1 повідомляв, що обізнаний про наявну заборгованість, цього дня його вже зупиняли працівники поліції в м. Київ, здійснювали перевірку ОСОБА_1 , запитували відносно наявної заборгованості зі сплати аліментів, проте дані поліцейські йому також не повідомляли про наявність у ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами та дозволили керувати автомобілем та рухатись далі.

Таким чином з аналізу відеозаписів, письмових пояснень ОСОБА_1 та його заяви вбачається, що ОСОБА_1 не був обізнаний про наявність постанови про тимчасове обмеження у праві керування транспортним.

Тому, протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять відомостей, які би вказували на наявність умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, а саме про те, що ОСОБА_1 достеменно знав про накладене на нього обмеження, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 , отримав постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 10.12.2024 року, а у відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Крім цього суддя звертає увагу, що на момент розгляду даної справи, тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами відносно ОСОБА_1 було скасовано постановою держаного виконавця, а заборгованість зі сплати аліментів відсутня.

Враховуючи викладене, суддя вважає, що керуючи транспортним засобом 03.01.2025 року ОСОБА_1 не міг усвідомлювати протиправний характер своїх дій, тобто у останнього був відсутній умисел на вчинення вказаного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суддя зауважує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена достатніми, належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008 року, заява № 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, керуючись положеннями ч.3 ст.62 Конституції України стосовно тлумачення сумнівів щодо доведеності вини на користь обвинуваченої особи, суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст.126, 247, 283, 284, 288, 289 ст. КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , розпочате за ч.3 ст.126 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяО.О. Гребінь