Справа № 308/6941/25
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., за участю захисника осогби яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Маркусь М.І., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера,

який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1 12.05.2025 о 13 год. 50 хв. на а/д М-06, 804км, на транспортному засобі марки «RENAULT», номерний знак НОМЕР_1 , надавав платні послуги автомобілем на замовлення, в кількості 6 чол. по маршруту Ужгород- Мукачево, без одержання ліцензії, яка передбачена п. 27 ст. 7 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

26.05.2025 до суду від захисника ОСОБА_1 адвоката Маркусь М.І. поступило клопотання про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП. У вказаному клопотанні серед іншого зазначено, що ОСОБА_1 просить суд врахувати, що він не вчиняв таке правопорушення та заперечує існування обставини, які наведені в протоколі та слугували підставою для його оформлення, а відомості викладені в ньому не відповідають дійсності, висновки працівника Держслужби з безпеки на транспорті не ґрунтуються на нормах матеріального права та дійсних обставинах.

Вказано, що у протоколі про адміністративне правопорушення, зазначено, що водій надавав послуги з перевезення пасажирів. Проте, це не відповідає дійсності, оскільки оплатних послуг по перевезенню пасажирів таким не надавався. Також в протоколі не вказано по якому маршруту водієм надавались такі послуги, а також яким чином останній здійснював господарську діяльність по перевезенню пасажирів, кому саме він надавав такі послуги, чи існувала регулярність надання таких послуг та чи брав він оплату за надані послуги, якщо брав, то в якому розмірі. Водночас присутні заперечили як власне надання їм оплатних послуг водієм, так і оплату ними коштів водію, що не було враховано, хоча мало важливе значення для правильного встановлення дійсних обставин. Якщо б особа, уповноважена складати протокол в даному випадку хоча б спробувала з`ясувати дійсні обставини, отримати пояснення від присутніх, то переконалась би в безпідставності своїх висновків про наявність в діях водія складу адміністративного правопорушення.

Належних та допустимих доказів, якими б підтверджувались висновки органу, що склав протокол в матеріалах справи відсутні. Складений відносно водія протокол про адміністративне правопорушення не може вважатися достатнім доказом того, що останній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В судове засідання 26.05.2025 ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки та смс повідомлення на його номер телефону вказаний у протоколі, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення не подавав.

Захисник в судовому засіданні просив проводити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши думку захисника, враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розгляд справи проводити за відсутності особи яка притягується до адміністративної відповідальності.

Захисник в судовому засіданні підтримав подане клопотання з наведених у ньому мотивів, просив провадження у даній справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши позицію захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, чи засобів фото- і кінозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Частина 1 ст.164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, при цьому господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями. Згідно ст.42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

У той же час у протоколі про адміністративне правопорушення №ПП000468 від 12.05.2025 року при викладі обставин вчинення правопорушення відображено одиничний факт, що мав місце відповідно о 13.50 год. 12.05.2025, а не систематичну діяльність, яка має здійснюватися протягом певного періоду часу. Одиничний факт надання платних послуг по перевезенню пасажирів не утворює складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Крім того, звертаю увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення мають бути відображені всі істотні обставини справи, які мають відображати всі елементи складу правопорушення. Зокрема, стосовно ч.1 ст.164 КУпАП у протоколі необхідно зазначати наступні обставини, зокрема, протягом якого часу особа здійснювала відповідну діяльність (у даному випадку це має бути проміжок часу, а не конкретна дата й час, адже господарська діяльність обов`язково має тривалий, а не одноразовий характер), всі задокументовані окремі факти такої діяльності, які в своїй сукупності підтверджують самостійний, ініціативний і систематичний характер діяльності, яку здійснює особа, адже ці ознаки є обов`язковими для господарської діяльності, інші обставини, які мають істотне значення.

У протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів. При цьому, до протоколу додано направлення на рейдову перевірку №НР 0001825 від 12.05.2025, графік проведення рейдових перевірок від 12.02.2025, фотозображення транспортного засобу з номерними знаком НОМЕР_1 , копію посвідчення водія ОСОБА_1 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Підсумовуючи викладене, вважаю, що обставини, які викладені у вказаному вище протоколі не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, при цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь підтвердження вини особи.

Таким чином, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 порушено вимоги ст. 255 КУпАП, та не зібрано достатніх доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, до матеріалів справи не додано доказів його вчинення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього ж Кодексу.

В силу положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Пунктом 1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП не доведена, у зв`язку з чим, провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 7, 164, 247, 284, 251, 294 КУпАП, суддя,-

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило